dbo:abstract
|
- Apunts del subsol (en rus: Записки из подполья, traduïda també com Memòries del subsol) és una novel·la curta de Fiódor Dostoievski escrita el 1864. Es considera una obra clau de la literatura russa. Va ser escrita en un moment en què l'autor patia grans trastorns emocionals a conseqüència de la mort de la seva esposa Maria Dmítrievna Issàieva, el 15 d'abril de 1864, i de la posterior mort del seu germà més proper, Mikhaïl. A aquests problemes personals, s'agregaren a més la cloenda de les seves revistes per part de les autoritats i la seva addicció al joc, que li portaria greus problemes financers. Apunts del subsol és una novel·la curta organitzada en dues parts. La primera, que consta d'onze capítols breus, és anomenada "La ratera". Bàsicament és un monòleg interior en el que se'ns presenta el protagonista, un miserable funcionari frustrat, com un antiheroi contradictori, malaltís i excitable, que dirigeix la seva xerrada a un públic inexistent. El narrador de la història, un home del subsol afectat per la marginalitat, que en la seva infelicitat es dedica a pensar i a planejar venjances, i s'aplica en enfonsar-se encara més en la seva tragèdia (la seva "ratera", el seu sentiment de culpa), refereix els seus pensaments sobre la llei natural, el racionalisme i el lliure albir, donant sortida a autèntiques preocupacions de l'autor rus. Respecte a aquest últim punt, Dostoievski desenvolupa una profunda reflexió sobre la contradicció que sorgeix respecte a la noció de bé i llibertat que desafia la idea tradicional de racionalitat: l'home del subsol no pot ser subsumit en cap explicació ortodoxa de la maldat, ja que, d'una banda, no actua en desconeixement dels principis morals que podrien ser qualificats de correctes, i, de l'altra, no es troba simplement dominat per les seves passions morals. Actua, segons l'explicació que presenta de si mateix, en contra dels seus principis morals amb l'objectiu d'alliberar-se d'ells. La segona part, que neix a propòsit de la "caiguda de neu humida", consisteix en el relat d'un record del narrador, on adquireixen sentit els pensaments expressats en el primer apartat, els quals de vegades poden resultar confusos o desorganitzats. El protagonista explica alguna cosa que va passar durant la seva joventut, que té relació amb el comiat a Zverkov, un dels seus antics companys d'escola; Zverkov pensava marxar a una província, la humiliació que pateix de part dels seus pares i que és autoinfligida, i la forma en què posteriorment coneix Liza, la prostituta a la qual deshonra al final de l'obra. Apunts del subsol té un important rerefons psicològic, i les qüestions filosòfiques que aborda són decisives per comprendre l'escriptor. És una obra literària clau per comprendre els textos posteriors de Dostoievski, com per exemple Crim i Càstig, Els dimonis i El jugador. Així, és important esmentar que la manera en què transcorre la relació entre el narrador i Liza establirà les bases de l'afinitat entre Sonia i Raskolnikov a Crim i Càstig i de Liza i Stavroguin a Els dimonis. En aquesta obra es pot trobar la influència d'El Capot de Nikolai Gógol. D'altra banda, la influència d'Apunts del subsol es pot trobar en diverses obres modernes, com el conegut llibre de Franz Kafka, La metamorfosi. La pel·lícula Notes from Underground, de 1997, és una adaptació d'aquesta novel·la. (ca)
- الإنسان الصرصار (بالروسية: Записки из подполья) (نقحرة "زابيسكي از بادبوليا") أو رسائل من أعماق الأرض أو مذكرات من العالم السفلى إحدى أعمال الأديب الروسي فيودور دوستويفسكي وأحد أفضل أعمال الأدب العالمي. كتب دستويفسكي رواية الإنسان الصرصار “أو رسائل من باطن الأرض ” رداً على رواية “ما العمل ؟” لنيكولاي تشرنشفسكي والتي تروج لنظرية التفاؤل العقلاني و مفادها : أن الإنسان أناني بالطبيعة مما يجعله يتخذ كل قراراته لتأمين مصلحته الشخصية، وهو أيضا عقلاني بالفطرة، ولذا فقراراته يحسبها وفق قواعد المنطق وحسابات العلم بقدر ما يمكنه رصيده المعرفي، وبالتالي فإن نتائج عمله من أجل مصالحه ستكون بالضرورة متسقةً مع مصالح المجتمع ورافداً للتقدم الحضاري . كانت تلك الصورة المثالية للإنسان والتفاؤل المفرط هو المزاج السائد في أوروبا بسبب النجاحات الكبيرة للثورة الصناعية والإنجازات المتواترة للعلم، فجاءت رواية الإنسان الصرصار كإنذار مبكر يبدد نشوة انتصارات ومنجزات الإنسان الأوروبي، مما جعلها هدفاً للإتهامات بالسوداوية والتشاؤم أو أنها تمثل خطراً على الفكر الإنساني. استمر ذلك حتى اندلاع الحرب العالمية الأولى بمجازرها وبشاعاتها لتكون بمثابة الصدمة التي دعت إلى مراجعة تلك الصورة المثالية عن الإنسان. اعتبرت الرواية أول الأعمال الروائية الوجودية حسب الكثير.تحكي الرواية عن إنسان بغيض ومكروه، وبدون اسم يحاول إزعاج قراءه، والذي كان يعمل موظفا مدنيا متقاعدا، يعيش في مدينة سانت بطرسبرغ. القسم الأول والمعنون تحت الأرض كتب في نمط مونولوج ويقوم فيه الكاتب بتقديم نفسه والتعبير عن أفكاره وومعتقداته والأسباب التي جعلته في هذه الحالة.أما القسم الثاني المعنون مهداة إلى الثلج الندي فقام فيه الكاتب بقص بعض الأحداث التي حصلت في حياته. (ar)
- Zápisky z podzemí (rusky Записки из подполья, Zapiski iz podpolʹja) je novela Fjodorа Michajloviče Dostojevského, která poprvé vyšla v roce 1864 v časopise Epocha. Toto relativně krátké dílo předchází řadě románů, považovaných za vrchol Dostojevského díla. Bylo charakterizováno jako „předehra k existencialismu“. (cs)
- Aufzeichnungen aus dem Kellerloch (russisch Записки из подполья, wiss. Transliteration: Zapiski iz podpolʹja, dt. auch Aufzeichnungen aus dem Untergrund) ist ein kurzer Roman von Fjodor Dostojewski, der erstmals 1864 in der Zeitschrift Epocha erschien. Er zählt zu Dostojewskis bekanntesten Werken und gilt bei vielen als erster existentialistischer Roman. (de)
- Leteroj Elsubteraj (ruse Записки из подполья, Zapiski iz podpol'ja) (1864) estas novelo de Fjodor Dostojevskij. Oni konsideras ĝin la unua ekzistadisma verko en la mondo. Ĝi sin prezentas kiel eltondaĵo el la vagantaj memoraĵoj de amara, izolita, nenomita rakontanto (kutime aludata far kritikistoj kiel la Subterulo) kiu estas emerita ŝtatoficisto loĝanta en Sankt-Peterburgo. (eo)
- Lurpeko oharrak (errusieraz: Записки из подполья, Zapiski iz podpol'ya) Fedor Dostoievski errusiar idazleak idatzitako eleberria bat da. 1864. urtean argitaratu zuen. Askok lehenbiziko eleberri existentzialistatzat jo ohi dute, eta Errusierazko literaturan berebiziko garrantzia duen eleberria da. Idazleak bere bizitzako bolada oso txarra bizi zuen unean idatzi zuen: Maria Dmitrievna Isayeva emaztearengandik (1864ko apirilaren 15ean hila) alargundu berria zen, eta handik gutxira bere anaia Mijail hil zen, idazleak asko maite zuena. Arazo pertsonal horiei agintariek idazlearen aldizkariak itxi izana eta haren jokozalekeria gehitu zitzaizkien, azken adikzio honek diru zor eta estutasun ekonomiko handiak ekarri zizkiolarik. (eu)
- Les Carnets du sous-sol (en russe : Записки из подполья), connu aussi en français sous les titres Le Sous-sol, Mémoires écrits dans un souterrain, Notes d'un souterrain ou Le Souterrain, est un roman de l'écrivain russe Fiodor Dostoïevski publié en 1864. Le récit se présente sous la forme du journal intime d’un narrateur amer, isolé et anonyme, fonctionnaire retraité vivant à Saint-Pétersbourg, la capitale impériale. (fr)
- Memorias del subsuelo (del ruso: Записки из подполья, "Zapiski iz podpolya"), también conocida en español como Apuntes del subsuelo, es una novela del autor ruso Fiódor Mijáilovich Dostoyevski. Fue publicada en 1864 y es considerada una de las obras clave en la literatura rusa. Fue escrita en un momento en el que el autor padecía grandes trastornos emocionales producto del fallecimiento de su esposa María Dmítrievna Isáyeva (15 de abril de 1864), y de la posterior muerte de su hermano Mijaíl, muy querido para él. A estos problemas personales, se agregaban además la clausura de sus revistas por parte de las autoridades y su adicción al juego, que le acarrearían graves problemas financieros. (es)
- Notes from Underground (pre-reform Russian: Записки изъ подполья; post-reform Russian: Записки из подполья, Zapíski iz podpólʹya; also translated as Notes from the Underground or Letters from the Underworld) is a novella by Fyodor Dostoevsky, first published in the journal Epoch in 1864. It is a first-person narrative in the form of a "confession": the work was originally announced by Dostoevsky in Epoch under the title "A Confession". The novella presents itself as an excerpt from the memoirs of a bitter, isolated, unnamed narrator (generally referred to by critics as the Underground Man), who is a retired civil servant living in St. Petersburg. Although the first part of the novella has the form of a monologue, the narrator's form of address to his reader is acutely dialogized. According to Mikhail Bakhtin, in the Underground Man's confession "there is literally not a single monologically firm, undissociated word". The Underground Man's every word anticipates the words of an other, with whom he enters into an obsessive internal polemic. The Underground Man attacks contemporary Russian philosophy, especially Nikolay Chernyshevsky's What Is to Be Done? More generally, the work can be viewed as an attack on and rebellion against determinism: the idea that everything, including the human personality and will, can be reduced to the laws of nature, science and mathematics. (en)
- Catatan dari Bawah Tanah (: Записки изъ подполья; pasca-reformasi bahasa Rusia: Записки из подполья, tr. Zapíski iz podpólʹya) adalah sebuah novella tahun 1864 karya Fyodor Dostoevsky. Karya tersebut dianggap sebagai salah satu novel eksistensialis pertama. (in)
- 지하로부터의 수기(러시아어: Записки изъ подполья)는 1864년에 표도르 도스토옙스키가 쓴 소설로 최초의 실존주의 소설 중의 하나로 여겨지고 있는 작품이다. 이 글 속의 주인공은 무명으로 고통 중에 외로운 삶을 회상하며 글을 전개하고 있다. 첫 번째 부분에서는 지하에 사는 자의 일기로 독백형식으로 되어 있으며 동시대 러시아 철학작품인 니콜레이 체르니쉐프스키의 <무엇이 될 것인가?>를 반박한다. 두 번째 부분에서는 <젖은 눈의 아프로포스>라 불리는 것이 지하에 사는 남자를 파괴시키기도 하고 다시 새롭게 하는 어떤 일들에 대해서 묘사한다. (ko)
- Memorie dal sottosuolo, tradotto anche col titolo Memorie del sottosuolo o Ricordi dal sottosuolo (in russo: Записки из подполья, Zapiski iz podpol´ja), è un romanzo del 1864 di Fëdor Dostoevskij. (it)
- 『地下室の手記』(ちかしつのしゅき、原題:Записки из подполья)は、フョードル・ドストエフスキーの中編小説。1864年、雑誌『エポーハ』(『世紀』)に掲載。中村融訳や米川正夫訳では『地下生活者の手記』(ちかせいかつしゃのしゅき)、亀山郁夫訳では『新訳 地下室の記録』(しんやく ちかしつのきろく)の題で出版された。「地下室」と「ぼた雪に寄せて」 の二部構成からなる (ja)
- Aantekeningen uit het ondergrondse (1864, oorspronkelijke Russische titel: Записки из подполья, Zapiski iz podpol'ya) is een korte existentialistisch getinte roman geschreven door Fjodor Dostojevski. Met de Aantekeningen uit het ondergrondse reageerde Dostojevski kritisch op de filosofie van het rationeel egoïsme en het utilitarisme die zijn landgenoot Nikolaj Tsjernysjevski een jaar eerder als een utopisch wereldbeeld had gepropageerd in de roman Wat te doen? (1863). (nl)
- Notatki z podziemia (ros. tytuł oryg. Записки из подполья) – powieść Fiodora Dostojewskiego z 1864. (pl)
- Anteckningar från källarhålet (ryska: Записки из подполья), även översatt som Anteckningar från ett källarhål, En underjordisk dagbok och Anteckningar från underjorden, är en kortroman av Fjodor Dostojevskij, ursprungligen publicerad 1864 i den ryska litteraturtidskriften . (sv)
- Notas do Subterrâneo (BR) (também traduzido como Memórias do Subsolo ou Notas do Subsolo) ou Cadernos do Subterrâneo (PT) (em russo pré-reforma ortográfica: Записки изъ подполья e pós-reforma ortográfica: Записки из подполья, com transliteração: Zapíski iz pódpol'ia) é um curto romance de Fiódor Dostoiévski, publicado em 1864. Para Walter Kaufmann, esta obra faz de Dostoiévski o principal precursor do existencialismo. Apresenta-se como um excerto das memórias de um empregado civil aposentado que vive em São Petersburgo. O livro, com cerca de 150 páginas (a depender da edição) é dividido em duas partes, a primeira intitulada "O Subterrâneo", contém 11 capítulos, e a segunda parte "A Propósito da Neve Derretida", possui 10 capítulos. O personagem anônimo (chamado geralmente de Homem subterrâneo) é caracterizado como um homem amargo e isolado. O mesmo encena na primeira parte do romance um grande monólogo com a intenção de "comover" de alguma forma seu leitor. A autopercepção do leitor das Notas é descrita pelo autor como de suma importância no exercício da leitura, pois o discurso do narrador é "moldado" por seu receptor, dessa forma o seu monólogo é, na verdade, uma evocação sistemática de discursos alheios que são parodiados de forma zombeteira e crítica. O personagem chega a dizer que é um homem mau, ou age como tal, mas que pode ser agradado e visto como uma pessoa de bem. Essa incapacidade de se livrar do peso moral o aflige, ao que o mesmo diz que os homens sanguinários eram cultos e inteligentes (reforçando as ideias de Raskolnikov em Crime e Castigo), e que ele mesmo gostaria muito de encontrar um motivo para dar sentido a sua vida, como os chamados "homens de ação". Ele conclui que "o melhor é não fazer nada". Na segunda parte, nomeada de "A propósito da neve molhada", há três episódios que relatam de uma forma concreta como o anti-herói é encurralado socialmente pelos discursos e ações de uma sociedade. Essa narrativa é exposta sistematicamente com uma visão da consciência do protagonista, num dos melhores exemplos do recurso literário fluxo de consciência. (pt)
- «Запи́ски из подпо́лья» — повесть Ф. М. Достоевского, изданная в 1864 году. Повествование ведётся от лица бывшего чиновника, который проживает в Петербурге. По своей проблематике предвещает идеи экзистенциализма, а сам главный герой произведения имел большое влияние на философов. Его отчужденное существование от мейнстрима повлияло на модернистскую литературу. Повесть представляет собой отрывок из бессвязных мемуаров ожесточённого, одинокого, безымянного рассказчика (обычно называемого критиками «подпольщиком»), отставного государственного служащего, живущего в Санкт-Петербурге. Первая часть рассказа рассказана в монологической форме через дневник подпольщика и «нападает» на современную русскую философию, особенно на «Что делать?» Николая Чернышевского. Вторая часть книги называется «По поводу мокрого снега» и описывает некоторые события, которые, как представляется, разрушают, а иногда и обновляют «подпольного человека», выступающего от первого лица, ненадежного рассказчика и антигероя. (ru)
- 《地下室手記》(Записки из подполья) 是俄國作家陀思妥耶夫斯基於1864年發表的一本小說。 (zh)
|
rdfs:comment
|
- Zápisky z podzemí (rusky Записки из подполья, Zapiski iz podpolʹja) je novela Fjodorа Michajloviče Dostojevského, která poprvé vyšla v roce 1864 v časopise Epocha. Toto relativně krátké dílo předchází řadě románů, považovaných za vrchol Dostojevského díla. Bylo charakterizováno jako „předehra k existencialismu“. (cs)
- Aufzeichnungen aus dem Kellerloch (russisch Записки из подполья, wiss. Transliteration: Zapiski iz podpolʹja, dt. auch Aufzeichnungen aus dem Untergrund) ist ein kurzer Roman von Fjodor Dostojewski, der erstmals 1864 in der Zeitschrift Epocha erschien. Er zählt zu Dostojewskis bekanntesten Werken und gilt bei vielen als erster existentialistischer Roman. (de)
- Leteroj Elsubteraj (ruse Записки из подполья, Zapiski iz podpol'ja) (1864) estas novelo de Fjodor Dostojevskij. Oni konsideras ĝin la unua ekzistadisma verko en la mondo. Ĝi sin prezentas kiel eltondaĵo el la vagantaj memoraĵoj de amara, izolita, nenomita rakontanto (kutime aludata far kritikistoj kiel la Subterulo) kiu estas emerita ŝtatoficisto loĝanta en Sankt-Peterburgo. (eo)
- Les Carnets du sous-sol (en russe : Записки из подполья), connu aussi en français sous les titres Le Sous-sol, Mémoires écrits dans un souterrain, Notes d'un souterrain ou Le Souterrain, est un roman de l'écrivain russe Fiodor Dostoïevski publié en 1864. Le récit se présente sous la forme du journal intime d’un narrateur amer, isolé et anonyme, fonctionnaire retraité vivant à Saint-Pétersbourg, la capitale impériale. (fr)
- Memorias del subsuelo (del ruso: Записки из подполья, "Zapiski iz podpolya"), también conocida en español como Apuntes del subsuelo, es una novela del autor ruso Fiódor Mijáilovich Dostoyevski. Fue publicada en 1864 y es considerada una de las obras clave en la literatura rusa. Fue escrita en un momento en el que el autor padecía grandes trastornos emocionales producto del fallecimiento de su esposa María Dmítrievna Isáyeva (15 de abril de 1864), y de la posterior muerte de su hermano Mijaíl, muy querido para él. A estos problemas personales, se agregaban además la clausura de sus revistas por parte de las autoridades y su adicción al juego, que le acarrearían graves problemas financieros. (es)
- Catatan dari Bawah Tanah (: Записки изъ подполья; pasca-reformasi bahasa Rusia: Записки из подполья, tr. Zapíski iz podpólʹya) adalah sebuah novella tahun 1864 karya Fyodor Dostoevsky. Karya tersebut dianggap sebagai salah satu novel eksistensialis pertama. (in)
- 지하로부터의 수기(러시아어: Записки изъ подполья)는 1864년에 표도르 도스토옙스키가 쓴 소설로 최초의 실존주의 소설 중의 하나로 여겨지고 있는 작품이다. 이 글 속의 주인공은 무명으로 고통 중에 외로운 삶을 회상하며 글을 전개하고 있다. 첫 번째 부분에서는 지하에 사는 자의 일기로 독백형식으로 되어 있으며 동시대 러시아 철학작품인 니콜레이 체르니쉐프스키의 <무엇이 될 것인가?>를 반박한다. 두 번째 부분에서는 <젖은 눈의 아프로포스>라 불리는 것이 지하에 사는 남자를 파괴시키기도 하고 다시 새롭게 하는 어떤 일들에 대해서 묘사한다. (ko)
- Memorie dal sottosuolo, tradotto anche col titolo Memorie del sottosuolo o Ricordi dal sottosuolo (in russo: Записки из подполья, Zapiski iz podpol´ja), è un romanzo del 1864 di Fëdor Dostoevskij. (it)
- 『地下室の手記』(ちかしつのしゅき、原題:Записки из подполья)は、フョードル・ドストエフスキーの中編小説。1864年、雑誌『エポーハ』(『世紀』)に掲載。中村融訳や米川正夫訳では『地下生活者の手記』(ちかせいかつしゃのしゅき)、亀山郁夫訳では『新訳 地下室の記録』(しんやく ちかしつのきろく)の題で出版された。「地下室」と「ぼた雪に寄せて」 の二部構成からなる (ja)
- Aantekeningen uit het ondergrondse (1864, oorspronkelijke Russische titel: Записки из подполья, Zapiski iz podpol'ya) is een korte existentialistisch getinte roman geschreven door Fjodor Dostojevski. Met de Aantekeningen uit het ondergrondse reageerde Dostojevski kritisch op de filosofie van het rationeel egoïsme en het utilitarisme die zijn landgenoot Nikolaj Tsjernysjevski een jaar eerder als een utopisch wereldbeeld had gepropageerd in de roman Wat te doen? (1863). (nl)
- Notatki z podziemia (ros. tytuł oryg. Записки из подполья) – powieść Fiodora Dostojewskiego z 1864. (pl)
- Anteckningar från källarhålet (ryska: Записки из подполья), även översatt som Anteckningar från ett källarhål, En underjordisk dagbok och Anteckningar från underjorden, är en kortroman av Fjodor Dostojevskij, ursprungligen publicerad 1864 i den ryska litteraturtidskriften . (sv)
- 《地下室手記》(Записки из подполья) 是俄國作家陀思妥耶夫斯基於1864年發表的一本小說。 (zh)
- الإنسان الصرصار (بالروسية: Записки из подполья) (نقحرة "زابيسكي از بادبوليا") أو رسائل من أعماق الأرض أو مذكرات من العالم السفلى إحدى أعمال الأديب الروسي فيودور دوستويفسكي وأحد أفضل أعمال الأدب العالمي. اعتبرت الرواية أول الأعمال الروائية الوجودية حسب الكثير.تحكي الرواية عن إنسان بغيض ومكروه، وبدون اسم يحاول إزعاج قراءه، والذي كان يعمل موظفا مدنيا متقاعدا، يعيش في مدينة سانت بطرسبرغ. (ar)
- Apunts del subsol (en rus: Записки из подполья, traduïda també com Memòries del subsol) és una novel·la curta de Fiódor Dostoievski escrita el 1864. Es considera una obra clau de la literatura russa. Va ser escrita en un moment en què l'autor patia grans trastorns emocionals a conseqüència de la mort de la seva esposa Maria Dmítrievna Issàieva, el 15 d'abril de 1864, i de la posterior mort del seu germà més proper, Mikhaïl. A aquests problemes personals, s'agregaren a més la cloenda de les seves revistes per part de les autoritats i la seva addicció al joc, que li portaria greus problemes financers. (ca)
- Lurpeko oharrak (errusieraz: Записки из подполья, Zapiski iz podpol'ya) Fedor Dostoievski errusiar idazleak idatzitako eleberria bat da. 1864. urtean argitaratu zuen. Askok lehenbiziko eleberri existentzialistatzat jo ohi dute, eta Errusierazko literaturan berebiziko garrantzia duen eleberria da. (eu)
- Notes from Underground (pre-reform Russian: Записки изъ подполья; post-reform Russian: Записки из подполья, Zapíski iz podpólʹya; also translated as Notes from the Underground or Letters from the Underworld) is a novella by Fyodor Dostoevsky, first published in the journal Epoch in 1864. It is a first-person narrative in the form of a "confession": the work was originally announced by Dostoevsky in Epoch under the title "A Confession". (en)
- Notas do Subterrâneo (BR) (também traduzido como Memórias do Subsolo ou Notas do Subsolo) ou Cadernos do Subterrâneo (PT) (em russo pré-reforma ortográfica: Записки изъ подполья e pós-reforma ortográfica: Записки из подполья, com transliteração: Zapíski iz pódpol'ia) é um curto romance de Fiódor Dostoiévski, publicado em 1864. (pt)
- «Запи́ски из подпо́лья» — повесть Ф. М. Достоевского, изданная в 1864 году. Повествование ведётся от лица бывшего чиновника, который проживает в Петербурге. По своей проблематике предвещает идеи экзистенциализма, а сам главный герой произведения имел большое влияние на философов. Его отчужденное существование от мейнстрима повлияло на модернистскую литературу. (ru)
|