dbo:abstract
|
- Carta marina (latinsky „námořní mapa“) je nejstarší dochované mapové vyobrazení Severní Evropy. Jedná se o mapu na svou dobu překvapivě přesnou, obsahující řadu detailů a místních jmen. Mapa o rozměrech 1,70×1,25 m byla vyrobena Švédem Olaem Magnem (1490–1557) během jeho diplomatického pobytu v Římě. Mapa je rozdělena na 3×3 archy, na něž byla postupně tištěna z dřevorytů. Latinské poznámky na mapě přeložil ještě sám autor do italštiny a němčiny. Obecně se předpokládá, že jako obšírný poznámkový aparát k mapě měla sloužit kniha Historia de gentibus septentrionalibus („Vyprávění o národech severních“), vydaná 1555 v Římě. Autor pracoval na mapě dvanáct let. Roku 1539 byla připravena k tisku a v Benátkách byly zhotoveny první exempláře. Bylo jich však jen několik a papež Pavel III. uvalil na mapu desetiletý zákaz šíření, což vedlo k tomu, že mapu od roku 1574 dlouho nikdo neviděl a někteří její existenci považovali za pouhou legendu. Teprve roku 1886 byl Dr. Oscarem Brennerem nalezen jeden exemplář ve Dvorní a státní knihovně v Mnichově, kde je uchováván dodnes. Další exemplář byl nalezen roku 1961 ve Švýcarsku, ovšem už roku 1962 byl zakoupen Univerzitní knihovnou v Uppsale, kde je dnes uchováván. Kromě Carty Mariny jsou dnes známy ještě dvě starší mapy, vyobrazující Severní Evropu částečně - mapy Skandinávie od a od . (cs)
- Die Carta marina et descriptio septemtrionalium terrarum ac mirabilium rerum in eis contentarum diligentissime elaborata anno dni 1539 („Seekarte und Beschreibung der nordischen Länder und deren Wunder, sorgfältig ausgeführt im Jahr des Herrn 1539“) von Olaus Magnus ist die früheste (nach heutigem Standard einigermaßen korrekte) Landkarte Nordeuropas und enthält zahlreiche Details und Ortsangaben, darunter auch einen Hinweis auf das sagenumwobene Tile bzw. Thule. (de)
- Carta marina et descriptio septentrionalium terrarum (Latin for Marine map and description of the Northern lands; commonly abbreviated Carta marina) is the first map of the Nordic countries to give details and place names, created by Swedish ecclesiastic Olaus Magnus and initially published in 1539. Only two earlier maps of the Nordic countries are known, those of Jacob Ziegler (Strasbourg, 1532) and Claudius Clavus (15th century). The map is centered on Scandia, which is shown in the largest size text on the map and placed on the middle of Sweden. The map covers the Nordic lands of "Svecia" (Svealand) and "Gothia" (Götaland) (both areas in Sweden), "Norvegia" (Norway), Dania (Denmark), Islandia (Iceland), Finlandia (Finland), Lituania (Lithuania) and Livonia (Estonia and Latvia). The map is framed with longitudes and latitudes running from 55° to the Arctic Circle. The 1.70 m wide by 1.25 m tall map was printed in black and white from nine 55x40 cm woodcut blocks sequenced from west to east and north to south and identified in the center with the letters A through I. (en)
- La Carta Marina es el más antiguo, correcto y estético mapa sobre los países nórdicos que contiene detalles y nombres de lugares. Sus dimensiones son 1,70 × 1,25 Metros (anchura × altura) y fue creado por el sueco Olaus Magnus (1490–1557), temporalmente en visita diplomática en Roma para el gobierno sueco. Sin embargo, esta situación resultó ser permanente (porque su hermano Johannes Magnus entró en enemistad religiosa con Gustavo I de Suecia). El mapa es el resultado de mucho trabajo dedicado, empleándose doce años para terminarlo. Las primeras copias se imprimieron en 1539 en Venecia. El hecho que sólo unas pocas copias se imprimieran y el papa Paulo III publicase un «derecho de autor» que duró 10 años, puede explicar por qué se olvidó de repente cuando desapareció en 1574. La gente se preguntó luego si era un mito o si realmente había existido. Sin embargo, en 1886 el Dr. encontró una copia en el Hof- y Staatsbibliothek en Múnich, Alemania, donde se guarda actualmente. Más recientemente, otra copia fue descubierta en Suiza en 1961. Fue, sin embargo, vuelta a comprar por Suecia en 1962 para la Biblioteca de la Universidad de Upsala y a día de hoy (2007) se encuentra almacenada en el edificio Carolina Rediviva. (es)
- La Carta Marina (en français Carte marine) est une carte géographique du XVIe siècle représentant les mers, les côtes et l'intérieur des terres des pays encerclant la mer Baltique. Sont également représentés : le Nord de l'Écosse, les Shetland, la légendaire île de Thulé, les îles Féroé et l'Islande. Ses dimensions sont : 1,70 m en longueur et 1,25 m en hauteur. Elle fut élaborée par le dernier archevêque de Suède sacré à Rome : Olaus Magnus (1490-1557), qui dut quitter son pays et vivre en exil après que la Suède fut devenue protestante. La carte est le résultat d'un long travail qui s'étala sur une période de 12 ans. La première copie fut imprimée à Venise en 1539. (fr)
- 카르타 마리나(라틴어: Carta marina)는 16세기 스웨덴의 교회가 제작한 노르딕 국가의 인근 해역을 그린 해도이다. 정식 명칭은 카르타 마리나 엣 데스크립티오 셉텐트리오날리움 테라룸(Carta marina et descriptio septentrionalium terrarum, 북부 지역의 영토를 표시한 해도)이다. 스웨덴을 지도의 중앙에 배치하여 스칸디나비아반도를 표시하고 스베알란드, 예탈란드, 노르웨이, 덴마크, 아이슬란드, 핀란드, 리투아니아, 리보니아(에스토니아와 라트비아)를 표기하고 있다. 현대 지도와 비교하면 지도에 그려진 지역은 북위 55°에서 북극권까지 이어지는 북유럽이다. 지도의 크기는 너비 1.70 m, 높이 1.25 m 이고 북쪽이 위를 향하게 제작되었다. 아홉개의 목판 블럭을 사용하여 인쇄하였는데 제일 왼쪽 위에서부터 차례대로 A에서 I까지의 알파벳 문자로 식별하였다. A는 지도의 서북쪽이 되고 I는 지도의 남동쪽이 된다. (ko)
- カルタ・マリナ(ラテン語: Carta marina)は、オラウス・マグヌス (Olaus Magnus) が16世紀に作成した北欧の海図。高さ1.70メートル×幅1.25メートルの木版画であり、55×40センチメートルの原版9枚から刷られている。Carta marinaはラテン語で海図を意味する。北欧諸国の詳細な地形と地名が書かれた最初期の地図でもある。スカンディナヴィアを描いたこれよりも古い地図は、 (Jacob Ziegler) 、 (Claudius Clavus) による2つが知られるのみである。 (ja)
- De Carta Marina (Latijn: kaart van de zee of zeekaart) is de vroegst bekende kaart van de Noordse landen die voorzien is van details en plaatsnamen. Na een productietijd van 12 jaar, werden de eerste exemplaren in 1539 in Venetië gedrukt. De kaart werd gedrukt met behulp van negen houtsnedes van 55 x 40 cm, waardoor er een document ontstond van 1,70 m hoog en 1,25 m breed. Er zijn maar twee oudere kaarten van Scandinavië (of Schondia) bekend, de kaart van en de kaart van Clavus. De kaart werd gemaakt in Rome door de Zweed Olaus Magnus (1490–1557). Hij kwam naar Venetië in het kader van een politieke missie en bleef daar, vermoedelijk omdat zijn broer Johannes Magnus betrokken raakte bij een religieuze kwestie met Koning Gustaaf I van Zweden. Alle bestaande kopieën van de kaart raakten uit de publieke bekendheid na 1574, en de kaart werd geheel vergeten - misschien omdat er maar een paar exemplaren gedrukt werden en omdat Paus Paulus III er een "copyright" van 10 jaar op vestigde. Er werd later dan ook aan getwijfeld of de kaart wel echt had bestaan. In 1886 vond een exemplaar in de in München, waar het zich nu nog bevindt. In 1961 werd nog een andere kopie gevonden in Zwitserland, die het jaar daarna aan de Universiteitsbibliotheek van Uppsala verkocht werd; vanaf 2007 wordt deze kaart bewaard bij het Carolina Rediviva. Beide kaarten zijn ongekleurd. De Latijnse aantekeningen op de kaart werden door Olaus in het Italiaans en Duits vertaald. Het wordt algemeen aangenomen dat de "Geschiedenis van de Noordelijke volken" (Historia de gentibus septentrionalibus, Rome, 1555.) een uitgebreide toelichting is op de kaart. (nl)
- La Carta marina, nome completo Carta Marina et descriptio septemtrionalium terrarum ac mirabilium rerum in eis contentarum, diligentissime elaborata anno 1539 Veneciis liberalitate Reverendissimi Domini Ieronimi Quirini, è una mappa geografica marina creata nel XVI secolo dall'ecclesiastico svedese Olao Magno. È la prima mappa geografica a noi nota che descrive i Paesi nordici, indicando dettagli e nomi dei luoghi. Prima di questa mappa la Scandinavia era nota solo attraverso le carte geografiche di Jacob Ziegler e Claudius Clavus. (it)
- Carta Marina (Mapa Morska), właśc. Carta marina et descriptio septentrionalium terrarum – pierwsza mapa ukazująca w miarę prawidłowy kształt Półwyspu Skandynawskiego i wybrzeża Morza Bałtyckiego. Autorem mapy był późniejszy, ostatni katolicki (tytularny) arcybiskup Uppsali – Olaus Magnus (1490-1557). Prace nad mapą trwały ok. 12 lat, a została wydrukowana w Wenecji w 1539. Wydanie mapy uważa się za moment narodzin szwedzkiej kartografii. (pl)
- A Carta Marina (em português: Carta Marítima) foi o primeiro mapa das terras nórdicas e bálticas contendo detalhes e nomes de lugares. É uma xilogravura, composta por nove blocos com uma dimensão total de 1,70 metros de comprimento por 1,25 metros de altura. Faz parte da obra Carta marina et descriptio septentrionalium terrarum. O seu autor é Olaus Magnus, enviado pelo rei Gustavo Vasa numa missão diplomática a Roma, onde acabou por ficar, devido ao seu irmão João Magno (o último arcebispo católico da Suécia) se ter envolvido num conflito religioso com o próprio rei Gustavo Vasa, e consequentemente ter sido forçado a abandonar a Suécia.
* A Dinamarca e a Suécia
* A Suécia e a Noruega
* A Finlândia
* A Islândia O mapa é resultado de um trabalho muito árduo que levou doze anos para ser concluído. As primeiras cópias foram impressas em Veneza, no ano de 1539, e a segunda edição em menor formato foi publicada em Roma em 1572. O fato de apenas algumas cópias terem sido impressas e o papa Paulo III ter reivindicado os "direitos autorais" que perdurou por 10 anos talvez explique por que o mapa foi repentinamente esquecido até desaparecer, em 1574. Mais tarde, as pessoas passaram a questionar se o mapa era um mito ou se realmente existira. Entretanto, em 1886, uma cópia foi achada na biblioteca pública de Munique, Alemanha, pelo Dr. , onde está atualmente. Mais recentemente, outra cópia foi descoberta na Suíça, em 1961. Esta foi trazida de volta à Suécia em 1962, para a Biblioteca da Universidade de Uppsala e atualmente se encontra no Carolina Rediviva, o edifício principal da biblioteca. As nove partes que compõem o mapa possuem dimensão de 55x40 centímetros cada, impressos de um bloco separado de xilogravura. As anotações em latim do mapa foram traduzidas pelo próprio Olaus Magnus para o italiano e alemão. O livro Historia de gentibus septentrionalibus (História dos Povos Nórdicos, Roma, 1555) de Olaus Magnus é considerado como sendo um grande comentário sobre o mapa. Além de Carta Marina, existem apenas dois mapas mais antigos sobre a Escandinávia conhecidos hoje, atribuídos a e . (pt)
- Carta Marina är den tidigaste någorlunda korrekta kartan över Norden och Baltikum. Kartans upphovsman, Olaus Magnus (1490–1557), var formellt Sveriges siste katolske ärkebiskop och bror till Johannes Magnus. Olaus Magnus lade ner tolv års arbete på kartan innan den trycktes i Venedig år 1539. Kartan utgjorde ett förarbete till Olaus Magnus storverk Historia de gentibus septentrionalibus – Historia om de nordiska folken, och av kartans bilder återfinns över hundra även i boken. År 1572 publicerade en förminskad kopia av Carta marina i Rom. I dag finns ett tiotal exemplar av denna karta bevarade. Lafreris karta ersatte i över 300 år den ursprungliga kartan, som under lång tid tycktes helt försvunnen fram till dess ett exemplar återupptäcktes år 1886 vid Hof- und Staatsbibliothek i München, där den fortfarande förvaras. År 1962 återfanns ytterligare en av originalkartorna i Schweiz. Kartan förvärvades av Uppsala universitetsbibliotek Carolina Rediviva under ledning av Hans Sallander. Upplagan var sannolikt ganska liten, vilket förklarar kartans sällsynthet. Kartorna från 1539 är ofärgade liksom Lafreris nytryck från 1572. Alla äldre färgade kartor är handfärgade; tryckta färgkopior framställdes inte förrän i början av 1900-talet. I Kungliga biblioteket finns ett färglagt exemplar av Lafreris Carta marina (1572), och färgerna anses vara samtida. (sv)
- «Carta marina» — одна з найбільш ранніх і найдостовірніших історичних карт Північної Європи, створена шведським церковним діячем, дипломатом і письменником Олафом Магнусом. Після того, як він і його брат були змушені покинути Швецію (1530 р.), Олаф до кінця життя займався вивченням її історії та географії. Результатом цієї роботи стали Carta marina і коментарі до неї — книга Historia de Gentibus Septentrionalibus (Історія північних народів). Карта була надрукована в 1539 р. у Венеції в кількості всього декількох екземплярів з присвятою Патріарху Венеціанської республіки , за підтримки якого Олаф зміг закінчити роботу. Джерелами для карти йому послужили власні подорожні нотатки, карти скандинавських моряків і карти з Geographia (Географія) Птолемея. Карта розміром шириною 1,70 м і довжиною 1,25 м розділена на 9 (3 × 3) частин розміром 55 × 40 см, позначених латинськими літерами від A до I. Цього вимагала технологія виробництва — кожна з частин друкувалася окремо. Коментарі до карти були переведені Олафом на італійську (Opera breve) і німецьку (Ain kurze Auslegung und Verklerung der neuuen Mappen) мови і надруковані окремими накладами. Однак до 1574 р. всі примірники карти виявилися загубленими, і лише ці коментарі залишалися свідченням її існування. Один примірник карти був знайдений Оскаром Бреннером в 1886 р. у бібліотеці Мюнхена (Hof- und Staatsbibliothek, зараз Bayerische Staatsbibliothek) в Німеччині, де і знаходиться досі. Пізніше, в 1961 р., ще одна копія була виявлена в Швейцарії і вже в наступному році була придбана університетом Уппсали у приватної особи за 150 000 шведських крон. В наш час[коли?] цей екземпляр знаходиться в бібліотеці університету (en), де він виставлений для загального огляду. Ці дві копії є унікальним документом епохи Відродження і є безцінним джерелом для історичної картографії та історії культури європейської Півночі. Крім детального зображення географічних об'єктів, на карті присутні понад 100 мініатюр, що зображують реальних і фантастичних тварин, місцеві звичаї та костюми, історичні події. (uk)
- «Carta Marina» — одно из ранних гравированных географических изображений Северной Европы, созданная шведским церковным деятелем, дипломатом и писателем Олафом Магнусом. После того, как он и его брат были вынуждены покинуть Швецию (1530), Олаф Магнус до конца жизни занимался изучением её истории и географии. Результатом этой работы стали ксилографированная Carta Marina и книга со множеством иллюстраций Historia de Gentibus Septentrionalibus. Carta Marina была выпущена в свет в 1539 в Венеции в нескольких экземплярах с посвящением Патриарху Венецианской республики Джироламо Квирино (итал. Girolamo Quirino), при поддержке которого Олаф Магнус смог закончить свою работу. Источниками для Carta Marina ему послужили собственные путевые заметки, работы Якова Циглера, карта из Географии Птолемея, сочинений Матвея Меховского (1517) и Павла Йовия (1525) о Московии. Carta Marina столетиями считалась потерянной, пока в 1886 году её не нашёл в Государственной библиотеке города Мюнхена O. Brenner. Carta Marina Олафа Магнуса 1539 года была перегравирована с уменьшением размеров и издана в сборнике карт Лафрери 1572 г., в нескольких изданиях Всеобщей Космографии Себастьяна Мюнстера (c 1544 года), в разных изданиях «Истории» Олафа Магнуса: римском 1555 г., венецианском 1565 г. и др. (ru)
|
rdfs:comment
|
- Die Carta marina et descriptio septemtrionalium terrarum ac mirabilium rerum in eis contentarum diligentissime elaborata anno dni 1539 („Seekarte und Beschreibung der nordischen Länder und deren Wunder, sorgfältig ausgeführt im Jahr des Herrn 1539“) von Olaus Magnus ist die früheste (nach heutigem Standard einigermaßen korrekte) Landkarte Nordeuropas und enthält zahlreiche Details und Ortsangaben, darunter auch einen Hinweis auf das sagenumwobene Tile bzw. Thule. (de)
- La Carta Marina (en français Carte marine) est une carte géographique du XVIe siècle représentant les mers, les côtes et l'intérieur des terres des pays encerclant la mer Baltique. Sont également représentés : le Nord de l'Écosse, les Shetland, la légendaire île de Thulé, les îles Féroé et l'Islande. Ses dimensions sont : 1,70 m en longueur et 1,25 m en hauteur. Elle fut élaborée par le dernier archevêque de Suède sacré à Rome : Olaus Magnus (1490-1557), qui dut quitter son pays et vivre en exil après que la Suède fut devenue protestante. La carte est le résultat d'un long travail qui s'étala sur une période de 12 ans. La première copie fut imprimée à Venise en 1539. (fr)
- 카르타 마리나(라틴어: Carta marina)는 16세기 스웨덴의 교회가 제작한 노르딕 국가의 인근 해역을 그린 해도이다. 정식 명칭은 카르타 마리나 엣 데스크립티오 셉텐트리오날리움 테라룸(Carta marina et descriptio septentrionalium terrarum, 북부 지역의 영토를 표시한 해도)이다. 스웨덴을 지도의 중앙에 배치하여 스칸디나비아반도를 표시하고 스베알란드, 예탈란드, 노르웨이, 덴마크, 아이슬란드, 핀란드, 리투아니아, 리보니아(에스토니아와 라트비아)를 표기하고 있다. 현대 지도와 비교하면 지도에 그려진 지역은 북위 55°에서 북극권까지 이어지는 북유럽이다. 지도의 크기는 너비 1.70 m, 높이 1.25 m 이고 북쪽이 위를 향하게 제작되었다. 아홉개의 목판 블럭을 사용하여 인쇄하였는데 제일 왼쪽 위에서부터 차례대로 A에서 I까지의 알파벳 문자로 식별하였다. A는 지도의 서북쪽이 되고 I는 지도의 남동쪽이 된다. (ko)
- カルタ・マリナ(ラテン語: Carta marina)は、オラウス・マグヌス (Olaus Magnus) が16世紀に作成した北欧の海図。高さ1.70メートル×幅1.25メートルの木版画であり、55×40センチメートルの原版9枚から刷られている。Carta marinaはラテン語で海図を意味する。北欧諸国の詳細な地形と地名が書かれた最初期の地図でもある。スカンディナヴィアを描いたこれよりも古い地図は、 (Jacob Ziegler) 、 (Claudius Clavus) による2つが知られるのみである。 (ja)
- La Carta marina, nome completo Carta Marina et descriptio septemtrionalium terrarum ac mirabilium rerum in eis contentarum, diligentissime elaborata anno 1539 Veneciis liberalitate Reverendissimi Domini Ieronimi Quirini, è una mappa geografica marina creata nel XVI secolo dall'ecclesiastico svedese Olao Magno. È la prima mappa geografica a noi nota che descrive i Paesi nordici, indicando dettagli e nomi dei luoghi. Prima di questa mappa la Scandinavia era nota solo attraverso le carte geografiche di Jacob Ziegler e Claudius Clavus. (it)
- Carta Marina (Mapa Morska), właśc. Carta marina et descriptio septentrionalium terrarum – pierwsza mapa ukazująca w miarę prawidłowy kształt Półwyspu Skandynawskiego i wybrzeża Morza Bałtyckiego. Autorem mapy był późniejszy, ostatni katolicki (tytularny) arcybiskup Uppsali – Olaus Magnus (1490-1557). Prace nad mapą trwały ok. 12 lat, a została wydrukowana w Wenecji w 1539. Wydanie mapy uważa się za moment narodzin szwedzkiej kartografii. (pl)
- Carta marina (latinsky „námořní mapa“) je nejstarší dochované mapové vyobrazení Severní Evropy. Jedná se o mapu na svou dobu překvapivě přesnou, obsahující řadu detailů a místních jmen. Mapa o rozměrech 1,70×1,25 m byla vyrobena Švédem Olaem Magnem (1490–1557) během jeho diplomatického pobytu v Římě. Mapa je rozdělena na 3×3 archy, na něž byla postupně tištěna z dřevorytů. Latinské poznámky na mapě přeložil ještě sám autor do italštiny a němčiny. Obecně se předpokládá, že jako obšírný poznámkový aparát k mapě měla sloužit kniha Historia de gentibus septentrionalibus („Vyprávění o národech severních“), vydaná 1555 v Římě. (cs)
- Carta marina et descriptio septentrionalium terrarum (Latin for Marine map and description of the Northern lands; commonly abbreviated Carta marina) is the first map of the Nordic countries to give details and place names, created by Swedish ecclesiastic Olaus Magnus and initially published in 1539. Only two earlier maps of the Nordic countries are known, those of Jacob Ziegler (Strasbourg, 1532) and Claudius Clavus (15th century). (en)
- La Carta Marina es el más antiguo, correcto y estético mapa sobre los países nórdicos que contiene detalles y nombres de lugares. Sus dimensiones son 1,70 × 1,25 Metros (anchura × altura) y fue creado por el sueco Olaus Magnus (1490–1557), temporalmente en visita diplomática en Roma para el gobierno sueco. Sin embargo, esta situación resultó ser permanente (porque su hermano Johannes Magnus entró en enemistad religiosa con Gustavo I de Suecia). El mapa es el resultado de mucho trabajo dedicado, empleándose doce años para terminarlo. Las primeras copias se imprimieron en 1539 en Venecia. (es)
- De Carta Marina (Latijn: kaart van de zee of zeekaart) is de vroegst bekende kaart van de Noordse landen die voorzien is van details en plaatsnamen. Na een productietijd van 12 jaar, werden de eerste exemplaren in 1539 in Venetië gedrukt. De kaart werd gedrukt met behulp van negen houtsnedes van 55 x 40 cm, waardoor er een document ontstond van 1,70 m hoog en 1,25 m breed. Er zijn maar twee oudere kaarten van Scandinavië (of Schondia) bekend, de kaart van en de kaart van Clavus. (nl)
- A Carta Marina (em português: Carta Marítima) foi o primeiro mapa das terras nórdicas e bálticas contendo detalhes e nomes de lugares. É uma xilogravura, composta por nove blocos com uma dimensão total de 1,70 metros de comprimento por 1,25 metros de altura. Faz parte da obra Carta marina et descriptio septentrionalium terrarum. O seu autor é Olaus Magnus, enviado pelo rei Gustavo Vasa numa missão diplomática a Roma, onde acabou por ficar, devido ao seu irmão João Magno (o último arcebispo católico da Suécia) se ter envolvido num conflito religioso com o próprio rei Gustavo Vasa, e consequentemente ter sido forçado a abandonar a Suécia. (pt)
- Carta Marina är den tidigaste någorlunda korrekta kartan över Norden och Baltikum. Kartans upphovsman, Olaus Magnus (1490–1557), var formellt Sveriges siste katolske ärkebiskop och bror till Johannes Magnus. Olaus Magnus lade ner tolv års arbete på kartan innan den trycktes i Venedig år 1539. Kartan utgjorde ett förarbete till Olaus Magnus storverk Historia de gentibus septentrionalibus – Historia om de nordiska folken, och av kartans bilder återfinns över hundra även i boken. (sv)
- «Carta marina» — одна з найбільш ранніх і найдостовірніших історичних карт Північної Європи, створена шведським церковним діячем, дипломатом і письменником Олафом Магнусом. Після того, як він і його брат були змушені покинути Швецію (1530 р.), Олаф до кінця життя займався вивченням її історії та географії. Результатом цієї роботи стали Carta marina і коментарі до неї — книга Historia de Gentibus Septentrionalibus (Історія північних народів). Карта була надрукована в 1539 р. у Венеції в кількості всього декількох екземплярів з присвятою Патріарху Венеціанської республіки , за підтримки якого Олаф зміг закінчити роботу. Джерелами для карти йому послужили власні подорожні нотатки, карти скандинавських моряків і карти з Geographia (Географія) Птолемея. (uk)
- «Carta Marina» — одно из ранних гравированных географических изображений Северной Европы, созданная шведским церковным деятелем, дипломатом и писателем Олафом Магнусом. После того, как он и его брат были вынуждены покинуть Швецию (1530), Олаф Магнус до конца жизни занимался изучением её истории и географии. Результатом этой работы стали ксилографированная Carta Marina и книга со множеством иллюстраций Historia de Gentibus Septentrionalibus. Carta Marina была выпущена в свет в 1539 в Венеции в нескольких экземплярах с посвящением Патриарху Венецианской республики Джироламо Квирино (итал. Girolamo Quirino), при поддержке которого Олаф Магнус смог закончить свою работу. Источниками для Carta Marina ему послужили собственные путевые заметки, работы Якова Циглера, карта из Географии Птолемея, с (ru)
|