dbo:abstract
|
- Intel Core je mikroarchitektura vyvinutá společností Intel a vydaná v červenci roku 2006. Přestože jí nahrazuje, není tato architektura založena na architektuře NetBurst. Ta kvůli své vysoké spotřebě energie a vysokým provozním teplotám nebyla vhodná pro použití v noteboocích, pro které bylo vytvořeno Pentium M, vysoce optimalizovaná verze Pentia III architektury P6. To byla dále rozvíjeno, což vedlo ke vzniku jádra Yonah a později architektury Intel Core. Procesory Intel Core byly vyráběny 65-nanometrovým výrobním procesem, později došlo ke zmenšení jádra na 45 nm. Toto zmenšení nese označení . První procesory nesou kódová označení Merom, Conroe a Woodcrest. Merom je určen pro notebooky, Conroe pro stolní počítače a Woodcrest pro servery a pracovní stanice. Procesory nižší třídy pro notebooky a stolní počítače nesou modelové označení Celeron (některé notebookové taky Celeron M) nebo Pentium. Procesory střední třídy a vyšší třídy jsou označeny Core 2 Duo (dvoujádrové), Core 2 Quad (čtyřjádrové), Core 2 Extreme (dvou- nebo čtyřjádrové). Všechny procesory s kódovým označením Woodcrest nesou modelové označení Xeon. (cs)
- Μικρο-αρχιτεκτονική Core ονομάζεται μια Μικροαρχιτεκτονική επεξεργαστών πολλαπλού πυρήνα, η οποία παρουσιάστηκε το 1ο τρίμηνο του 2006 από την Intel. Η μικροαρχιτεκτονική αυτή αρχικά βασίστηκε στην αναβαθμισμένη έκδοση του πυρήνα . Θα μπορούσε να θεωρηθεί ως η τελευταία υλοποίηση της μικρο-αρχιτεκτονικής Ρ6, της οποίας η ιστορία ξεκίνησε με την παρουσίαση του επεξεργαστή Pentium Pro το 1995. Οι λόγοι για τους οποίους η Intel εγκατέλειψε την προηγούμενη μικρο-αρχιτεκτονική NetBurst για χάρη της καινούργιας ήταν κυρίως η υψηλή κατανάλωση ενέργειας, η ένταση της θερμότητας και η συνακόλουθη αδυναμία να αυξηθεί αποτελεσματικά ο χρονισμός του ρολογιού λόγων πολλών σημείων συμφόρησης. Η μικρο-αρχιτεκτονική Core κατασκευάστηκε από την ίδια κατασκευαστική ομάδα που σχεδίασε στο παρελθόν τον επεξεργαστή Pentium M για φορητές συσκευές. Με την αρχιτεκτονική αυτή καταναλώνεται λιγότερη ενέργεια σε σχέση με το παρελθόν και είναι ανταγωνιστική με την AMD στον τομέα της έκκλησης θερμότητας. Υποστηρίζει πολλαπλούς πυρήνες και υλική υποστήριξη virtualization, όπως επίσης και τις τεχνολογίες και . Οι πρώτοι επεξεργαστές βασισμένοι σε αυτή την αρχιτεκτονική είχαν πυρήνες με το κωδικό όνομα ‘’’’’’,’’’Conroe’’’ και ‘’’’’’. Ο σχεδιάστηκε για φορητούς υπολογιστές, ο Conroe για σταθερούς υπολογιστές (desktop) και ο για servers και σταθμούς εργασίας. Παρ’ ότι αρχιτεκτονικά οι τρεις σειρές είναι πανομοιότυπες, διαφέρουν στην υποδοχή του επεξεργαστή, στην ταχύτητα των διαύλων και στην κατανάλωση ενέργειας. Οι μεσαίας κατηγορίας (χρηστών) επεξεργαστές πήραν την επωνυμία και οι επεξεργαστές για τη χαμηλή κατηγορία χρηστών, Celeron. Οι επεξεργαστές για τους servers και τους σταθμούς εργασίας πήραν την επωνυμία , ενώ οι desktop και οι ‘φορητοί’ ονομάστηκαν Core 2. Παρά την ονομασία τους, επεξεργαστές που πουλήθηκαν με το όνομα στην πραγματικότητα δεν έχουν κατασκευαστεί με την μικρο-αρχιτεκτονική Core. (el)
- Die Intel-Core-Mikroarchitektur ist eine von Intel entwickelte Mikroarchitektur. Sie basiert auf der älteren Intel-P6-Architektur und löste im Desktop- und Serverbereich die NetBurst-Architektur ab. Die Intel-Core-Mikroarchitektur wurde am 7. März 2006 auf dem Intel Developer Forum offiziell vorgestellt. Die ersten Prozessoren, in der sie verwendet wurden, erhielten den Namen Intel Core 2.Aktuelle Prozessoren basieren auf einer Weiterentwicklung dieser Architektur. Seit 2008 wurde die Architektur nicht mehr Intel Core (Intel Core Solo/Intel Core Duo) bzw. Intel Core 2 genannt, sondern in Intel Core i umgetauft. Die Intel-Nehalem-Mikroarchitektur stellt die erste Generation dieser Intel Core i genannten Prozessoren dar. (de)
- La Microarquitectura de Núcleo de Intel (más conocida por su nombre inglés, Intel Core Microarchitecture y conocida previamente como Microarquitectura de Nueva Generación Intel, Intel Next-Generation Micro-Architecture o NGMA) es una microarquitectura de procesador multi-núcleo presentada por Intel en el primer trimestre de 2006. Se basa en una versión actualizada del núcleo Yonah y puede considerarse la última iteración de la microarquitectura que remonta su historia al Pentium Pro de 1995. El elevado consumo de energía de los productos basados en la arquitectura NetBurst y la incapacidad resultante para incrementar efectivamente la frecuencia de reloj fue la razón principal de que Intel abandonara la arquitectura NetBurst. El equipo Intel Israel (IDC) que diseñó el exitoso procesador móvil Pentium M fue el encargado del diseño de la Intel Core Microarchitecture. La arquitectura se caracteriza por un menor consumo de energía que las anteriores y es competitiva con AMD en la generación de calor. Tiene múltiples núcleos, soporte de virtualización en hardware (comercializada como Tecnología de Virtualización, Virtualization Technology, anteriormente Vanderpool) y utiliza x86-64 y SSSE3. Los primeros procesadores que usaron esta arquitectura fueron Merom, Conroe y Woodcrest: Merom es para computación portátil; Conroe, para ordenadores de mesa, y Woodcrest, para servidores y estaciones de trabajo. Aunque idénticos desde el punto de vista de la arquitectura, las tres líneas de producto difieren en el zócalo utilizado, la velocidad del bus y el consumo de energía. Los productos basados en la tecnología Core no se identifican con la marca Pentium. Los productos basados en Woodcrest forman la serie Xeon 5100 mientras que los procesadores basados en Conroe y Merom se denominan Core 2. La arquitectura presenta ahora características mejoradas como un bajo consumo de energía, a pesar de tener en su construcción núcleos múltiples, virtualización, además de enfatizarse su adaptación al estándar EM64T. Los primeros procesadores que usaban esta arquitectura fueron designados con el nombre clave Merom, Conroe, y Woodcrest; Merom es usado para equipos móviles, como los portátiles, el "Conroe" es usado mayormente te para computadores de escritorio, y los de "Woodcrest" que se espera sea lanzado prontamente al mercado;dispone de tecnologías de condensación de núcleos múltiples de los anteriores procesadores, pero será de uso exclusivo para servidores. El 7 de marzo de 200, en el Intel Developer Forum, Intel anunció la designación oficial de esta nueva microarquitectura para todos los procesadores basados en el diseño Intel Core Microarchitecture. (es)
- The Intel Core microarchitecture (provisionally referred to as Next Generation Micro-architecture, and developed as Merom) is a multi-core processor microarchitecture launched by Intel in mid-2006. It is a major evolution over the Yonah, the previous iteration of the P6 microarchitecture series which started in 1995 with Pentium Pro. It also replaced the NetBurst microarchitecture, which suffered from high power consumption and heat intensity due to an inefficient pipeline designed for high clock rate. In early 2004 the new version of NetBurst (Prescott) needed very high power to reach the clocks it needed for competitive performance, making it unsuitable for the shift to dual/multi-core CPUs. On May 7, 2004 Intel confirmed the cancellation of the next NetBurst. Intel had been developing Merom, the 64-bit evolution of the Pentium M, since 2001, and decided to expand it to all market segments, replacing NetBurst in desktop computers and servers. It inherited from Pentium M the choice of a short and efficient pipeline, delivering superior performance despite not reaching the high clocks of NetBurst. The first processors that used this architecture were code-named 'Merom', 'Conroe', and 'Woodcrest'; Merom is for mobile computing, Conroe is for desktop systems, and Woodcrest is for servers and workstations. While architecturally identical, the three processor lines differ in the socket used, bus speed, and power consumption. The first Core-based desktop and mobile processors were branded Core 2, later expanding to the lower-end Pentium Dual-Core, Pentium and Celeron brands; while server and workstation Core-based processors were branded Xeon. (en)
- La microarchitecture Core est une microarchitecture x86 d'Intel, qui succède en 2006 aux architectures P6 et NetBurst. Elle fut utilisée par tous les processeurs x86 produits par Intel à l'époque, depuis le processeur pour ordinateur portable jusqu'au processeur Xeon pour serveur, d'abord puis . Les processeurs de marque Core 2 utilisent exclusivement l'architecture Core. (fr)
- Coreマイクロアーキテクチャ(コアマイクロアーキテクチャ)はインテルのイスラエル・ハイファの開発チームがNetBurstマイクロアーキテクチャの後継として開発したCPUのマイクロアーキテクチャである。性能と低消費電力の両立を目指して開発された。インテルは、コア部分のマイクロアーキテクチャにおいて、NetBurstマイクロアーキテクチャから一つ前のP6マイクロアーキテクチャベースに戻り、メモリーアクセスやデコーダーなどを改善したものに転換した。後に インテル Core 製品がシリーズ化されたことで、Coreマイクロアーキテクチャで作られたCPUは第1世代Coreプロセッサーとして位置付けられた。 Intel Core 2で採用された。2008年末からは徐々に後継のNehalemマイクロアーキテクチャへの移行が進んでいる。 (ja)
- 코어 마이크로아키텍처(Core Microarchitecture)는 마이크로아키텍처 중 하나이며, 넷버스트 마이크로아키텍처를 계승하는 인텔의 8세대 x86/x64 마이크로아키텍처이다. 인텔은 원래 이전의 넷버스트 마이크로아키텍처를 사용한 테자스라는 코드명의 CPU를 출시할 예정이었지만, 넷버스트 마이크로아키텍처의 칩의 고속화에 중점을 두어 높은 클럭을 요구하는 특성상 높은 발열과 전력소모로 인해 취소되고, 이후 마이크로아키텍처를 처음부터 다시 설계하였고, 인텔의 이스라엘에 있는 R&D센터(IDC)의 기술 연구진 의해 개발된 마이크로아키텍처이다. 2006년 7월 27일에 코어 마이크로아키텍처를 처음 적용한 CPU인 코어 2 듀오가 발매되었다. 클럭에 의한 성능향상에 중점을 둔게 아닌 전력효율과, 코어에서 동시에 4개의 명령을 수행할 수 있는 구조 덕분에, 코어 마이크로아키텍처와 넷버스트 마이크로아키텍처가 동일한 클럭에서 작동할 경우에는 코어 마이크로아키텍처가 더 빠르게 연산을 처리할 수 있으며, 전력소모도 작아진다. 코어 마이크로아키텍처 이후에는 네할렘 마이크로아키텍처가 나왔다. (ko)
- Con il nome Intel Core Microarchitecture viene identificata l'architettura di ottava generazione sviluppata per i processori Intel come sostituta della vecchia NetBurst che era alla base dei Pentium 4 e Pentium D. L'architettura "Core" è arrivata sul mercato a luglio 2006 attraverso i processori Core 2 Duo e Core 2 Extreme conosciuti con il nome in codice di Conroe e Merom (oltre che nella variante per gli Xeon conosciuta come Woodcrest). (it)
- A microarquitetura Intel Core (conhecida anteriormente como Intel Next-Generation Micro-Architecture, ou NGMA) é uma microarquitetura lançada pela Intel no primeiro semestre de 2006. É baseada numa versão melhorada do núcleo Yonah, e pode ser considerada a derradeira iteração da microarquitetura , cujo início se deu em 1995, com o lançamento do Pentium Pro. O alto consumo elétrico dos processadores baseados na microarquitetura NetBurst, bem como a conseqüente dificuldade de se aumentar a sua freqüência foi a razão principal da Intel ter abandonado esta arquitetura. A microarquitetura Intel Core foi projetada pelo centro de desenvolvimento israelense da Intel, em Haifa, o mesmo que anteriormente havia projetado o Pentium M. A arquitetura apresenta menor consumo elétrico que as anteriores, e é competitiva com a tecnologia da AMD em dissipação de calor. Seus produtos derivados são multinúcleos e suporte à virtualização por hardware (chamada pela companhia de Tecnologia de Virtualização Intel), bem como SSSE3 e Intel 64 (implementação da empresa para as instruções x86-64). Os primeiros processadores que usavam essa arquitetura tinham os núcleos Conroe, Merom e Woodcrest. O Conroe é para computadores de mesa, o Merom para portáteis e o Woodcrest para servidores e estações de trabalho. Apesar de terem a arquitetura idêntica, as três linhas de processadores diferem quanto ao soquete usado, frequência do barramento e consumo de energia. Processadores da linha de entrada usam a marca Pentium Dual-Core e Celeron, enquanto que os chips para servidores e estações de trabalho são chamados Xeon. Para micros de mesa e portáteis, a marca escolhida foi Core 2. A nova linha de processadores Intel Core (Core i3, Core i5, Core i7, ) não usam a microarquitetura Core. (pt)
- Intel Core Microarchitecture jest architekturą procesorów firmy Intel. Przed premierą architektura określana była jako lub "Intel`s Next Generation". Wprowadzenie na rynek linii procesorów "Core" oznaczało rezygnację Intela z marki Pentium, wyjątkiem okazał się Pentium Dual Core. Linia ta zastąpiła w pierwszym kwartale 2006 roku architektury NetBurst i Pentium M. Architektura Core cechuje się niskim zużyciem energii, wielordzeniowością, technologią wirtualizacji oraz obsługą instrukcji 64-bitowych EM64T. Pierwszymi procesorami stworzonymi na bazie architektury Core są:
* Yonah - jednostka przeznaczona do zastosowań mobilnych [później Merom]
* Conroe - procesor do rozwiązań biurkowych
* Woodcrest - układ do serwerów, najbardziej rozbudowany jeśli chodzi o liczbę rdzeni oraz zastosowane rozwiązania 7 marca 2006, na forum "Intel Developer Forum" producent mikroprocesorów oznajmił, że oficjalną nazwą nowej mikroarchitektury będzie "Intel Core Microarchitecture". (pl)
- Микроархитектура Intel Core является многоядерной микропроцессорной архитектурой, представленной фирмой Intel в 1-м квартале 2006 года. Микроархитектура Intel Core основана на обновлённой версии ядра Yonah и может рассматриваться в качестве последней итерации микроархитектуры Intel P6, которая ведёт свою историю с Pentium Pro, представленного в 1995 году. Чрезмерно высокое энергопотребление и завышенные требования к охлаждению процессоров, основанных на микроархитектуре NetBurst, и, в результате, неспособность эффективно увеличивать тактовую частоту, а также другие узкие места, такие, как неэффективность конвейера, являются главными причинами, почему Intel отказалась от микроархитектуры NetBurst. Микроархитектура Intel Core была разработана командой Intel Israel (IDC), которая ранее разработала мобильный процессор Pentium M . Микроархитектура Intel Core обеспечивает высокую производительность, энергосбережение и быстродействие в многозадачных средах. Она имеет несколько ядер и аппаратную поддержку виртуализации (Intel VT), а также Intel 64 и SSE3. Первые процессоры, использовавшие эту архитектуру, входили в семейство Core 2 и вышли под кодовыми названиями Merom, Conroe и . Merom предназначался для мобильных компьютеров, Conroe — для настольных систем, а Woodcrest — для серверов и рабочих станций. Хотя их архитектуры идентичны, эти три линии процессоров отличаются используемым разъёмом, типом шины и потреблением энергии. Часть процессоров основанных на микроархитектуре Core имеет марку Pentium Dual-Core, а процессоры низшего ценового сегмента — марку Celeron. Процессоры для серверов и рабочих станций продаются под маркой Xeon, а для пользователей настольных и мобильных ПК — как Core 2. Несмотря на своё название, процессоры, продаваемые как Intel Core, фактически не используют микроархитектуру Core. (ru)
- Мікроархітекту́ра Intel Core 2 є багатоядерною мікропроцесорною архітектурою, представленою фірмою Intel в 1-му кварталі 2006 року. Мікроархітектура Intel Core заснована на оновленій версії ядра Yonah і може розглядатися як остання ітерація мікроархітектури Intel P6, яка веде свою історію з Pentium Pro, представленого в 1995 році. Надмірно високе енергоспоживання і завищені вимоги до охолодження процесорів, заснованих на мікроархітектурі NetBurst, і, в результаті, нездатність ефективно збільшувати тактову частоту, а також інші вузькі місця, такі, як неефективність конвеєра, є головними причинами, чому Intel відмовилася від мікроархітектури NetBurst. Мікроархітектура Intel Core 2 була розроблена командою Intel Israel (IDC), яка раніше розробила мобільний процесор Pentium M. Мікроархітектура Intel Core 2 забезпечує високу продуктивність, енергозбереження та швидкодію в багатозадачних середовищах. Вона має кілька ядер і апаратну підтримку віртуалізації (Intel VT), а також x64 і SSSE3. Перші процесори, що використали цю архітектуру, вийшли під кодовими назвами Merom, Conroe і Woodcrest. Merom призначався для мобільних комп'ютерів, Conroe — для настільних систем, а Woodcrest — для серверів і робочих станцій. Хоча їх архітектури ідентичні, ці три лінії процесорів відрізняються використовуваним роз'ємом, типом шини і споживанням енергії. Частина заснованих на мікроархітектурі Core процесорів має марку Pentium Dual-Core, а процесори нижчого цінового сегмента — марку Celeron. Процесори для серверів і робочих станцій продаються під маркою Xeon, а для користувачів настільних і мобільних ПК — як Core 2. Незважаючи на свою назву, процесори, продавані як Intel Core, фактично не використовують мікроархітектуру Core 2. (uk)
- Core微架构(Core Microarchitecture)是Intel的處理器架構,原稱「Intel's Next Generation Microarchitecture」。於2006年宣佈,並取代舊有的NetBurst及Pentium M架構。本架構的特色為低功耗、多核心、虛擬化技術(部分型號)、Intel 64(又稱EM64T等)及SSSE3。 首先推出的處理為用本架構的Merom、Conroe及Woodcrest核心處理器。Merom為流動核心、Conroe為桌面核心、而Woodcrest為伺服器用核心。 (zh)
|
rdfs:comment
|
- Die Intel-Core-Mikroarchitektur ist eine von Intel entwickelte Mikroarchitektur. Sie basiert auf der älteren Intel-P6-Architektur und löste im Desktop- und Serverbereich die NetBurst-Architektur ab. Die Intel-Core-Mikroarchitektur wurde am 7. März 2006 auf dem Intel Developer Forum offiziell vorgestellt. Die ersten Prozessoren, in der sie verwendet wurden, erhielten den Namen Intel Core 2.Aktuelle Prozessoren basieren auf einer Weiterentwicklung dieser Architektur. Seit 2008 wurde die Architektur nicht mehr Intel Core (Intel Core Solo/Intel Core Duo) bzw. Intel Core 2 genannt, sondern in Intel Core i umgetauft. Die Intel-Nehalem-Mikroarchitektur stellt die erste Generation dieser Intel Core i genannten Prozessoren dar. (de)
- La microarchitecture Core est une microarchitecture x86 d'Intel, qui succède en 2006 aux architectures P6 et NetBurst. Elle fut utilisée par tous les processeurs x86 produits par Intel à l'époque, depuis le processeur pour ordinateur portable jusqu'au processeur Xeon pour serveur, d'abord puis . Les processeurs de marque Core 2 utilisent exclusivement l'architecture Core. (fr)
- Coreマイクロアーキテクチャ(コアマイクロアーキテクチャ)はインテルのイスラエル・ハイファの開発チームがNetBurstマイクロアーキテクチャの後継として開発したCPUのマイクロアーキテクチャである。性能と低消費電力の両立を目指して開発された。インテルは、コア部分のマイクロアーキテクチャにおいて、NetBurstマイクロアーキテクチャから一つ前のP6マイクロアーキテクチャベースに戻り、メモリーアクセスやデコーダーなどを改善したものに転換した。後に インテル Core 製品がシリーズ化されたことで、Coreマイクロアーキテクチャで作られたCPUは第1世代Coreプロセッサーとして位置付けられた。 Intel Core 2で採用された。2008年末からは徐々に後継のNehalemマイクロアーキテクチャへの移行が進んでいる。 (ja)
- 코어 마이크로아키텍처(Core Microarchitecture)는 마이크로아키텍처 중 하나이며, 넷버스트 마이크로아키텍처를 계승하는 인텔의 8세대 x86/x64 마이크로아키텍처이다. 인텔은 원래 이전의 넷버스트 마이크로아키텍처를 사용한 테자스라는 코드명의 CPU를 출시할 예정이었지만, 넷버스트 마이크로아키텍처의 칩의 고속화에 중점을 두어 높은 클럭을 요구하는 특성상 높은 발열과 전력소모로 인해 취소되고, 이후 마이크로아키텍처를 처음부터 다시 설계하였고, 인텔의 이스라엘에 있는 R&D센터(IDC)의 기술 연구진 의해 개발된 마이크로아키텍처이다. 2006년 7월 27일에 코어 마이크로아키텍처를 처음 적용한 CPU인 코어 2 듀오가 발매되었다. 클럭에 의한 성능향상에 중점을 둔게 아닌 전력효율과, 코어에서 동시에 4개의 명령을 수행할 수 있는 구조 덕분에, 코어 마이크로아키텍처와 넷버스트 마이크로아키텍처가 동일한 클럭에서 작동할 경우에는 코어 마이크로아키텍처가 더 빠르게 연산을 처리할 수 있으며, 전력소모도 작아진다. 코어 마이크로아키텍처 이후에는 네할렘 마이크로아키텍처가 나왔다. (ko)
- Con il nome Intel Core Microarchitecture viene identificata l'architettura di ottava generazione sviluppata per i processori Intel come sostituta della vecchia NetBurst che era alla base dei Pentium 4 e Pentium D. L'architettura "Core" è arrivata sul mercato a luglio 2006 attraverso i processori Core 2 Duo e Core 2 Extreme conosciuti con il nome in codice di Conroe e Merom (oltre che nella variante per gli Xeon conosciuta come Woodcrest). (it)
- Core微架构(Core Microarchitecture)是Intel的處理器架構,原稱「Intel's Next Generation Microarchitecture」。於2006年宣佈,並取代舊有的NetBurst及Pentium M架構。本架構的特色為低功耗、多核心、虛擬化技術(部分型號)、Intel 64(又稱EM64T等)及SSSE3。 首先推出的處理為用本架構的Merom、Conroe及Woodcrest核心處理器。Merom為流動核心、Conroe為桌面核心、而Woodcrest為伺服器用核心。 (zh)
- Intel Core je mikroarchitektura vyvinutá společností Intel a vydaná v červenci roku 2006. Přestože jí nahrazuje, není tato architektura založena na architektuře NetBurst. Ta kvůli své vysoké spotřebě energie a vysokým provozním teplotám nebyla vhodná pro použití v noteboocích, pro které bylo vytvořeno Pentium M, vysoce optimalizovaná verze Pentia III architektury P6. To byla dále rozvíjeno, což vedlo ke vzniku jádra Yonah a později architektury Intel Core. Procesory Intel Core byly vyráběny 65-nanometrovým výrobním procesem, později došlo ke zmenšení jádra na 45 nm. Toto zmenšení nese označení . (cs)
- Μικρο-αρχιτεκτονική Core ονομάζεται μια Μικροαρχιτεκτονική επεξεργαστών πολλαπλού πυρήνα, η οποία παρουσιάστηκε το 1ο τρίμηνο του 2006 από την Intel. Η μικροαρχιτεκτονική αυτή αρχικά βασίστηκε στην αναβαθμισμένη έκδοση του πυρήνα . Θα μπορούσε να θεωρηθεί ως η τελευταία υλοποίηση της μικρο-αρχιτεκτονικής Ρ6, της οποίας η ιστορία ξεκίνησε με την παρουσίαση του επεξεργαστή Pentium Pro το 1995. Οι λόγοι για τους οποίους η Intel εγκατέλειψε την προηγούμενη μικρο-αρχιτεκτονική NetBurst για χάρη της καινούργιας ήταν κυρίως η υψηλή κατανάλωση ενέργειας, η ένταση της θερμότητας και η συνακόλουθη αδυναμία να αυξηθεί αποτελεσματικά ο χρονισμός του ρολογιού λόγων πολλών σημείων συμφόρησης. Η μικρο-αρχιτεκτονική Core κατασκευάστηκε από την ίδια κατασκευαστική ομάδα που σχεδίασε στο παρελθόν τον επε (el)
- La Microarquitectura de Núcleo de Intel (más conocida por su nombre inglés, Intel Core Microarchitecture y conocida previamente como Microarquitectura de Nueva Generación Intel, Intel Next-Generation Micro-Architecture o NGMA) es una microarquitectura de procesador multi-núcleo presentada por Intel en el primer trimestre de 2006. La arquitectura presenta ahora características mejoradas como un bajo consumo de energía, a pesar de tener en su construcción núcleos múltiples, virtualización, además de enfatizarse su adaptación al estándar EM64T. (es)
- The Intel Core microarchitecture (provisionally referred to as Next Generation Micro-architecture, and developed as Merom) is a multi-core processor microarchitecture launched by Intel in mid-2006. It is a major evolution over the Yonah, the previous iteration of the P6 microarchitecture series which started in 1995 with Pentium Pro. It also replaced the NetBurst microarchitecture, which suffered from high power consumption and heat intensity due to an inefficient pipeline designed for high clock rate. In early 2004 the new version of NetBurst (Prescott) needed very high power to reach the clocks it needed for competitive performance, making it unsuitable for the shift to dual/multi-core CPUs. On May 7, 2004 Intel confirmed the cancellation of the next NetBurst. Intel had been developing M (en)
- Intel Core Microarchitecture jest architekturą procesorów firmy Intel. Przed premierą architektura określana była jako lub "Intel`s Next Generation". Wprowadzenie na rynek linii procesorów "Core" oznaczało rezygnację Intela z marki Pentium, wyjątkiem okazał się Pentium Dual Core. Linia ta zastąpiła w pierwszym kwartale 2006 roku architektury NetBurst i Pentium M. Architektura Core cechuje się niskim zużyciem energii, wielordzeniowością, technologią wirtualizacji oraz obsługą instrukcji 64-bitowych EM64T. Pierwszymi procesorami stworzonymi na bazie architektury Core są: (pl)
- A microarquitetura Intel Core (conhecida anteriormente como Intel Next-Generation Micro-Architecture, ou NGMA) é uma microarquitetura lançada pela Intel no primeiro semestre de 2006. É baseada numa versão melhorada do núcleo Yonah, e pode ser considerada a derradeira iteração da microarquitetura , cujo início se deu em 1995, com o lançamento do Pentium Pro. O alto consumo elétrico dos processadores baseados na microarquitetura NetBurst, bem como a conseqüente dificuldade de se aumentar a sua freqüência foi a razão principal da Intel ter abandonado esta arquitetura. A microarquitetura Intel Core foi projetada pelo centro de desenvolvimento israelense da Intel, em Haifa, o mesmo que anteriormente havia projetado o Pentium M. (pt)
- Мікроархітекту́ра Intel Core 2 є багатоядерною мікропроцесорною архітектурою, представленою фірмою Intel в 1-му кварталі 2006 року. Мікроархітектура Intel Core заснована на оновленій версії ядра Yonah і може розглядатися як остання ітерація мікроархітектури Intel P6, яка веде свою історію з Pentium Pro, представленого в 1995 році. Надмірно високе енергоспоживання і завищені вимоги до охолодження процесорів, заснованих на мікроархітектурі NetBurst, і, в результаті, нездатність ефективно збільшувати тактову частоту, а також інші вузькі місця, такі, як неефективність конвеєра, є головними причинами, чому Intel відмовилася від мікроархітектури NetBurst. Мікроархітектура Intel Core 2 була розроблена командою Intel Israel (IDC), яка раніше розробила мобільний процесор Pentium M. (uk)
- Микроархитектура Intel Core является многоядерной микропроцессорной архитектурой, представленной фирмой Intel в 1-м квартале 2006 года. Микроархитектура Intel Core основана на обновлённой версии ядра Yonah и может рассматриваться в качестве последней итерации микроархитектуры Intel P6, которая ведёт свою историю с Pentium Pro, представленного в 1995 году. Чрезмерно высокое энергопотребление и завышенные требования к охлаждению процессоров, основанных на микроархитектуре NetBurst, и, в результате, неспособность эффективно увеличивать тактовую частоту, а также другие узкие места, такие, как неэффективность конвейера, являются главными причинами, почему Intel отказалась от микроархитектуры NetBurst. Микроархитектура Intel Core была разработана командой Intel Israel (IDC), которая ранее разраб (ru)
|