dbo:abstract
|
- L'Escola de les cinc mesures d'arròs o la Via de les cinc mesures d'arròs (xinès tradicional: 五鬭米道, xinès simplificat: 五斗米道, pinyin: Wǔdǒumǐ Dào) o el Camí del Mestre Celestial, abreujat simplement, Els Mestres Celestials, fou un moviment xinès taoista fundat pel primer Mestre Celestial Zhang Daoling el 142 d.C. En el seu apogeu, el moviment controlava un estat teocràtic a la vall de Hanzhong, al nord de Sichuan. El 215 d.C., l'estat es va incorporar al Regne de Wei de Cao Cao, i els seguidors del Mestre Celestial es van dispersar per tota la Xina. Els Mestres Celestials creien que el txi ho impregnava tot, i per aconseguir la immortalitat, el correcte equilibri del txi havia d'estar present dins del cos. Tenir una quantitat pobra de txi en el cos, comportaria una malaltia i, finalment, la mort. La meditació es pot usar per restaurar el txi en el cos, però s'ha d'evitar el sexe, ja que podria provocar la pèrdua de txi. Si existia l'equilibri correcte de txi dins del cos després de la mort, un individu podria "fingir la mort" i renéixer. Si no, seria transportat a una presó terrenal on s'enfrontaria al turment etern. L'estat de Hanzhong es va dividir en 24 regions, que van ser dirigides per un funcionari. Cada districte tenia un registre civil que censava els noms i rangs de les persones. Tres vegades a l'any, els registres s'actualitzaven al mateix temps que se celebrava una festa important. Mentre que el rang d'un nen es va elevar automàticament, els adults van haver d'elevar el seu propi rang a través de l'assoliment religiós o el matrimoni. Les persones de major rang tenien més elements divins a la seva disposició, que podien usar-se per combatre dimonis que causaven mala sort o malaltia. L'estat tenia un sistema de lleis que fomentava la confessió i la benevolència en lloc del càstig estricte. Se'ls demanava als delinqüents que confessessin els seus crims i meditessin, i se'ls oferia un treball públic com a sentència. Pocs textos escrits pels Mestres Celestials Hanzhong sobreviuen, sent el més important el comentari de Xiang'er al Dàodé jīng. Tot i que l'estat de Hanzhong va durar només vint-i-cinc anys, les seves creences van influir en tots els moviments taoistes posteriors. (ca)
- Der Fünf-Scheffel-Reis-Aufstand (chinesisch 五斗米道, Pinyin Wǔdǒumǐ dào, W.-G. Wu-Tou-Mi-Tao) war eine religiös motivierte Revolte am Ende der Han-Dynastie (206 v. Chr. – 220 n. Chr.). Angeführt wurde der Aufstand vom Enkel des Stifters der Himmelsmeister, Zhang Lu. Der Name des Aufstands bezieht sich auf die Fünf-Scheffel-Abgabe, die entweder für Heilungen (Zhang Daoling war ein Glaubensheiler) oder als Tempelgebühren gezahlt wurden. Der Aufstand wurde zum Vorbild für die populären Aufstände, die später gegen dynastische Regierungen angestiftet wurden. Eine weitere Bedeutung wäre: Scheffel bezeichnet das Sternbild des großen Bären. Der, durch Li Shaojun angeregt, die heilige Standarte des Kaisers zierte. (de)
- El Camino de las cinco medidas de arroz (chino: 五 斗 米 道, pinyin: Wǔ Dǒu mǐ DAO) o el Camino del Maestro Celestial, abreviada simplemente, Los Maestros celestes, fue un movimiento chino taoísta fundado por el primer Maestro Celestial en 142 d. C. En su apogeo, el movimiento controlaba un estado teocrático en el valle de Hanzhong, al norte de Sichuán. En 215 d. C., el estado se incorporó al Reino de Wei de Cao Cao, y los seguidores del Maestro Celestial se dispersaron por toda China. Los Maestros Celestiales creían que el qì lo impregnaba todo, y para alcanzar la inmortalidad, el correcto equilibrio del qì tenía que estar presente dentro del cuerpo. Tener una cantidad pobre de qì en el cuerpo, resultaría en una enfermedad y, finalmente, en la muerte. La meditación se puede usar para restaurar el qì en el cuerpo, pero se debe evitar el sexo, ya que podría provocar la pérdida de qì. Si existía el equilibrio correcto de qì dentro del cuerpo después de la muerte, un adherente podría "fingir la muerte" y renacer. Si no, un adherente sería transportado a una prisión terrenal donde enfrentaría el tormento eterno. El estado de Hanzhong se dividió en 24 regiones, que fueron dirigidas por un funcionario. Cada distrito tenía un registro civil que registraba los nombres y rangos de las personas. Tres veces al año, los registros se actualizaban al mismo tiempo que una fiesta importante. Mientras que el rango de un niño se elevó automáticamente, los adultos tuvieron que elevar su propio rango a través del logro religioso o el matrimonio. Las personas de mayor rango tenían más generales divinos a su disposición, que podían usarse para combatir demonios que causaban mala suerte o enfermedad. El estado tenía un sistema de leyes que fomentaba la confesión y la benevolencia en lugar del castigo estricto. Se les pidió a los delincuentes que confesaran sus crímenes y meditaran, y se les dio un trabajo público como sentencia. Pocos textos escritos por los Maestros Celestiales Hanzhong sobreviven, siendo el más importante el comentario de al Dàodé jīng. Si bien el estado de Hanzhong duró solo veinticinco años, sus creencias influyeron en todos los movimientos taoístas subsiguientes. (es)
- Wǔ Dǒu Mǐ Dào (Hanzi: 五斗米道, secara harfiah berarti "Jalan Lima Gantang Beras") adalah sebuah gerakan Taois di Tiongkok yang didirikan oleh Guru Langit pada tahun 142 M. Pada puncaknya, gerakan ini telah membentuk sebuah negara teokratik di Lembah Hanzhong (sebelah utara Sichuan). Pada tahun 215 M, negeri ini dikuasai oleh Kerajaan Wei yang dipimpin Cao Cao, dan para pengikut Guru Langit pun terpencar di berbagai tempat di Tiongkok. Guru Langit percaya bahwa qi ada di mana-mana, dan untuk mencapai keabadian, qi dalam tubuh harus seimbang. Jika tidak memiliki cukup qi, seseorang bisa jatuh sakit atau bahkan mati. Meditasi dapat mengembalikan qi pada tubuh, tetapi hubungan seks perlu dihindari karena dapat menghilangkan qi. Jika qi pada tubuh seimbang saat menjemput ajal, orang tersebut bisa "berpura-pura mati" dan terlahir kembali. Jika tidak, ia akan masuk ke penjara duniawi dan tersiksa selamanya. Negeri Hanzhong terbagi menjadi 24 daerah yang dipimpin oleh seorang pejabat. Setiap distrik memiliki seorang pencatat yang mendaftarkan nama dan pangkat seseorang. Daftar ini diperbaharui tiga kali setahun. Pangkat anak naik secara otomatis, sementara pangkat orang dewasa baru dapat dinaikkan jika ia berprestasi secara keagamaan atau menikah. Orang dengan pangkat yang lebih tinggi dapat memimpin lebih banyak panglima dewata, yang dapat dikerahkan untuk melawan roh jahat yang mengakibatkan kemalangan atau penyakit. Negara ini memiliki sistem hukum yang menekankan pengakuan kesalahan dan kemurahan hati daripada pengganjaran hukuman yang berat. Penjahat diminta untuk mengakui kejahatan mereka dan bermeditasi, dan diberikan pekerjaan tertentu sebagai hukuman. Terdapat beberapa teks yang ditulis oleh Guru Langit Hanzhong, dan salah satu yang paling penting adalah tafsir terhadap . Walaupun negara Wu Dou Mi Dao hanya bertahan selama dua puluh lima tahun, kepercayaan mereka memengaruhi gerakan-gerakan Taois pada masa berikutnya. (in)
- L'École des cinq boisseaux de riz (Wǔdoǔmǐ daò 五斗米道), encore appelée Voie des Maîtres célestes (Tiānshī daò 天師道), apparue sous les Han Orientaux entre 120 et 145 au Sichuan, est l'une des premières écoles taoïstes connues . Vers 191, elle fut établie par Zhang Lu, petit-fils du fondateur Zhang Ling, en un pouvoir local autonome à Hanzhong (actuel Shaanxi aux confins du Sichuan). À partir de 215, sa structure fut démantelée par Cao Cao, mais ses maîtres furent autorisés à continuer d'enseigner leurs rites. Zhang Lu et une partie de ses ouailles furent « invités » à se rapprocher de la capitale des Wei, et la pratique des Maîtres célestes se diffusa très largement dans le Nord de la Chine à l'époque des Trois Royaumes, puis dans le sud (région du Chang Jiang) sous les Jin, profitant de la réunification de l'empire. Il y eut bientôt de nombreux groupes se réclamant d'eux, centrés autour de chefs religieux à la position héréditaire ; certaines pratiques, qualifiées de « sorcellerie » ou de « débauches », leur valaient des critiques. À la fin du Ve siècle, deux réformateurs tentèrent de structurer de nouveau le courant et de le rendre acceptable aux yeux des autorités. Kou Qianzhi créa le courant des Maîtres célestes du Nord (ou Nouveaux Maîtres célestes) intégrant des influences confucéennes et bouddhistes, qui obtint un statut de religion officielle sous les Wei du Nord ; Lu Xiujing, compilateur du premier Canon, constitua les Maîtres célestes du Sud en intégrant les pratiques d'autres écoles, Lingbao en particulier. La descendance de Zhang Daoling, les Maîtres célestes Zhang, ne faisait alors déjà plus parler d'elle. Néanmoins, après quelques siècles de silence, elle resurgit sous les Song sous le nom de Maîtres de Longhu, « mont du dragon et du tigre » situé au Jiangxi, où le quatrième patriarche se serait installé. Ayant repris de l'importance, ils fondèrent Zhengyi Mengwei « Puissante alliance de la vérité et de l'unité », devenu depuis les Yuan l'un des deux grands courants taoïstes avec Quanzhen Dao. Le nom par lequel l'école est communément appelée vient du riz demandé à ses adeptes comme droit d'entrée et en paiement de certains services. (fr)
- The Way of the Five Pecks of Rice (Chinese: 五斗米道; pinyin: Wǔ Dǒu Mǐ Dào) or the Way of the Celestial Master, commonly abbreviated to simply The Celestial Masters, was a Chinese Taoist movement founded by the first Celestial Master Zhang Daoling in 142 CE. At its height, the movement controlled a theocratic state in the Hanzhong valley, north of Sichuan. In 215 CE, the state was incorporated by Cao Cao into what would later be the Kingdom of Wei, and the followers of the Celestial Master were dispersed all over China. The Celestial Masters believed that qi pervaded everything, and in order to achieve immortality, the correct balance of qi had to be present within the body. Having a poor quantity of qi in the body, would result in illness, and eventually death. Meditation could be used to restore qi to the body, but sex was to be avoided, as it could result in the loss of qi. If there was the correct balance of qi within the body upon death, an adherent could 'feign death' and be reborn. If not, an adherent would be transported to an earthly prison where he would face eternal torment. The Hanzhong state was divided into 24 regions which were led by an official. Each district had a civil register which recorded people's names and ranks. Three times a year, the registers were updated at the same time as an important feast. While a child's rank rose automatically, adults had to raise their own rank through religious achievement or marriage. Higher ranked people had more divine generals at their command, which could be used to fight demons that caused bad luck or disease. The state had a system of law that encouraged confession and benevolence rather than strict punishment. Criminals were asked to confess their crimes and meditate, and were given public work to do as a sentence. Few texts written by the Hanzhong Celestial Masters survive, with the most important being the Xiang'er commentary to the Dao De Jing. While the Hanzhong state lasted for only twenty-five years, their beliefs influenced all subsequent Daoist movements. (en)
- 오두미도(五斗米道)는 오두미교(五斗米敎) · 천사도(天師道) · 정일도(正一道)라고도 하며, 후한 말기에 태평도보다 약간 뒤늦게 성립된 도교적 종교 교단이다. 창시자는 장릉(張陵)으로서 그는 유교에 정통하였으나 만년(晩年)에 이르러 유교는 장생(長生)에 쓸모가 없음을 깨닫고 장생법(長生法)을 배우려고 사천(四川) 지방에서 수행(修行)하였다. 이때 황제(黃帝)가 선인(仙人)이 되기 위하여 먹었다고 전하는 약(藥)을 만드는 방법을 익히고, 또 노자(老子) 이외의 많은 신(神)들로부터 <신출정일맹위(新出正一盟威)의 도(道)>라는 비술(秘術)을 받았다고 한다. 장릉은 이들 교법(敎法)으로써 병을 잘 고쳤기 때문에 수만의 신도를 얻어 종교 교단을 창시하게 되었다. 또 이 교단은 지방 교구를 분령(分領)한 제주(祭酒)라는 직제(職制), 즉 쌀·비단·기물·땔나무 등을 받아들이는 제도를 갖고 있었다. 오두미도의 이름은 바로 신도들에게 쌀 5두(斗)씩을 바치게 한 데서 유래된다. 장릉의 교법은 아들 (張衡)을 거쳐 손자 장로(張魯)에게 계승되었으며 장로에 의해서 대성되었다. 후한 멸망 직전의 약 20년간에는 정치와 종교가 일치하는 형태를 갖춘 독립 왕국이 건설되었으며, 장로 자신의 사군(師君)이라 칭하여 세력을 펴나갔다. 교법의 중심은 병을 고치는 데에 있었고 그 기초에는 병이란 죄를 범한 자에 대한 신(神)의 벌(罰)이라는 신앙이 있었다. 방법은 천지수(天地水)의 삼관(三官)에게 범한 죄를 고백시키고 다시는 죄를 범하지 않을 것을 맹서하는 일종의 증문(證文)을 1통씩 봉헌하여 신의 용서를 받는 이른바 <삼관수서(三官手書)>의 법이 있었다. 또 장로는 《도덕경(道德經)》에 주석(註釋)을 가한 생활 규범을 만들어서 신도들에게 이를 지키도록 설교하였다. 교단 조직은 행정 조직과 일체가 되었다. 교구제(敎區制)를 취하여 지방교구·교회를 통괄하는 치두(治頭)를 두었으며 그 아래에 제주(祭酒)·간령(姦令)·귀리(鬼吏)·귀졸(鬼卒) 등의 계급을 만들었다. 또 무료로 식사를 제공하고 숙박케 하는 의사(義舍) 등의 공공 시설을 설치하였다. 이들은 각각 당시의 국가 통치 기구를 옮긴 것으로서, 공적(公的) 교통·통신 시설에 해당하는 것이었다. 장로는 215년에 위나라 조조의 침공을 받아 항복하였으며 이로써 교단은 정치적 성격을 잃게 되었다. 장로가 죽은 후 그의 아들 장성(張盛)은 강서성의 을 본산(本山)으로 하여 교법을 전하였다. 이후 장릉의 후손들이 대를 이어 장천사 자리에 올라가 많은 변천을 거듭하면서 이어지고 있다. 1949년, 국공내전에서 중국 국민당이 공산당에 패해 대만으로 국부천대를 할 무렵, 63대 장천사 장은박은 국민당과 함께 대만으로 이주해 오두미도의 명맥을 잇게 된다. 이후 중국대륙의 오두미도는 문화대혁명으로 탄압을 받는다. 장릉의 64대 자손은 2008년까지 타이완에 생존해 있었고 현재 그가 사망한 후 장천사의 후계자 자리를 두고 분쟁이 일어나고 있다. (ko)
- 五斗米道(ごとべいどう)は、通説では後漢末に太平道に少し遅れて、張陵(張道陵とも)が、蜀郡の成都近郊の鶴鳴山(あるいは鵠鳴山とも、現在の四川省成都市大邑県)で『老子道徳経』を基本にして起こした道教教団。2代目の張衡の死後、蜀郡では巴郡の巫であるの鬼道教団が活発化した、益州牧の劉焉の命で、3代目の張魯とともに漢中太守を攻め滅ぼしたが、後に張魯が張脩を殺害してそれを乗っ取り、漢中で勢力を固めた。 関連する文献に、『正一盟威籙』『二十四治気図』『天官章本』などがある。また、六朝時代の天師道の残した文献から、『老子』を重んじていたことも推測できる。 籙とは道の気が変化して形を持った神々の目録のことであり、これらの神々と契約を結んだとされている。図とは宇宙全体の見取り図のようなもののことを指す。章本は太上老君に上呈する祈願文の範例を集めたものを言う。 (ja)
- Пять Ковшей Риса (кит. упр. 五斗米道, пиньинь Wǔ Dǒu Mǐ Dào, палл. У доу ми дао) — даосская община на территории провинции Сычуань, которую организовал патриарх Чжан Даолин после 142 г., в дальнейшем выросла и стала именоваться Школой Небесных Наставников. Название произошло от вступительного взноса в общину — пяти доу (ковш, единица измерения) риса для новых адептов. Особенностью новой религии стал отказ от жертвоприношений пищи и животных. (ru)
- 五斗米道又称正一盟威之道(正一道)、天师道,是道教最早的兩大派别之一(另一派為太平道),即今日道教龍虎山正一派的前身。据史书记载,在东汉顺帝时期,由张道陵在蜀郡鹤鸣山(今四川成都市大邑县北)创立。据《后汉书》、《三国志》记载,凡入道者须出五斗米,故得此名,因又称为“米巫”、“米贼”、“米道”。另外,也有人认为,这个名称也可能和崇拜五方星斗(南斗、北斗等)和斗姆有关,五斗米就是“五斗姆”(另一說法是五斗崇拜和蜀地的彌教結合而成,即「五斗彌」教)。因教徒尊张道陵为天师,又称“天师道”。 (zh)
|
rdfs:comment
|
- Der Fünf-Scheffel-Reis-Aufstand (chinesisch 五斗米道, Pinyin Wǔdǒumǐ dào, W.-G. Wu-Tou-Mi-Tao) war eine religiös motivierte Revolte am Ende der Han-Dynastie (206 v. Chr. – 220 n. Chr.). Angeführt wurde der Aufstand vom Enkel des Stifters der Himmelsmeister, Zhang Lu. Der Name des Aufstands bezieht sich auf die Fünf-Scheffel-Abgabe, die entweder für Heilungen (Zhang Daoling war ein Glaubensheiler) oder als Tempelgebühren gezahlt wurden. Der Aufstand wurde zum Vorbild für die populären Aufstände, die später gegen dynastische Regierungen angestiftet wurden. Eine weitere Bedeutung wäre: Scheffel bezeichnet das Sternbild des großen Bären. Der, durch Li Shaojun angeregt, die heilige Standarte des Kaisers zierte. (de)
- 五斗米道(ごとべいどう)は、通説では後漢末に太平道に少し遅れて、張陵(張道陵とも)が、蜀郡の成都近郊の鶴鳴山(あるいは鵠鳴山とも、現在の四川省成都市大邑県)で『老子道徳経』を基本にして起こした道教教団。2代目の張衡の死後、蜀郡では巴郡の巫であるの鬼道教団が活発化した、益州牧の劉焉の命で、3代目の張魯とともに漢中太守を攻め滅ぼしたが、後に張魯が張脩を殺害してそれを乗っ取り、漢中で勢力を固めた。 関連する文献に、『正一盟威籙』『二十四治気図』『天官章本』などがある。また、六朝時代の天師道の残した文献から、『老子』を重んじていたことも推測できる。 籙とは道の気が変化して形を持った神々の目録のことであり、これらの神々と契約を結んだとされている。図とは宇宙全体の見取り図のようなもののことを指す。章本は太上老君に上呈する祈願文の範例を集めたものを言う。 (ja)
- Пять Ковшей Риса (кит. упр. 五斗米道, пиньинь Wǔ Dǒu Mǐ Dào, палл. У доу ми дао) — даосская община на территории провинции Сычуань, которую организовал патриарх Чжан Даолин после 142 г., в дальнейшем выросла и стала именоваться Школой Небесных Наставников. Название произошло от вступительного взноса в общину — пяти доу (ковш, единица измерения) риса для новых адептов. Особенностью новой религии стал отказ от жертвоприношений пищи и животных. (ru)
- 五斗米道又称正一盟威之道(正一道)、天师道,是道教最早的兩大派别之一(另一派為太平道),即今日道教龍虎山正一派的前身。据史书记载,在东汉顺帝时期,由张道陵在蜀郡鹤鸣山(今四川成都市大邑县北)创立。据《后汉书》、《三国志》记载,凡入道者须出五斗米,故得此名,因又称为“米巫”、“米贼”、“米道”。另外,也有人认为,这个名称也可能和崇拜五方星斗(南斗、北斗等)和斗姆有关,五斗米就是“五斗姆”(另一說法是五斗崇拜和蜀地的彌教結合而成,即「五斗彌」教)。因教徒尊张道陵为天师,又称“天师道”。 (zh)
- L'Escola de les cinc mesures d'arròs o la Via de les cinc mesures d'arròs (xinès tradicional: 五鬭米道, xinès simplificat: 五斗米道, pinyin: Wǔdǒumǐ Dào) o el Camí del Mestre Celestial, abreujat simplement, Els Mestres Celestials, fou un moviment xinès taoista fundat pel primer Mestre Celestial Zhang Daoling el 142 d.C. En el seu apogeu, el moviment controlava un estat teocràtic a la vall de Hanzhong, al nord de Sichuan. El 215 d.C., l'estat es va incorporar al Regne de Wei de Cao Cao, i els seguidors del Mestre Celestial es van dispersar per tota la Xina. (ca)
- El Camino de las cinco medidas de arroz (chino: 五 斗 米 道, pinyin: Wǔ Dǒu mǐ DAO) o el Camino del Maestro Celestial, abreviada simplemente, Los Maestros celestes, fue un movimiento chino taoísta fundado por el primer Maestro Celestial en 142 d. C. En su apogeo, el movimiento controlaba un estado teocrático en el valle de Hanzhong, al norte de Sichuán. En 215 d. C., el estado se incorporó al Reino de Wei de Cao Cao, y los seguidores del Maestro Celestial se dispersaron por toda China. (es)
- Wǔ Dǒu Mǐ Dào (Hanzi: 五斗米道, secara harfiah berarti "Jalan Lima Gantang Beras") adalah sebuah gerakan Taois di Tiongkok yang didirikan oleh Guru Langit pada tahun 142 M. Pada puncaknya, gerakan ini telah membentuk sebuah negara teokratik di Lembah Hanzhong (sebelah utara Sichuan). Pada tahun 215 M, negeri ini dikuasai oleh Kerajaan Wei yang dipimpin Cao Cao, dan para pengikut Guru Langit pun terpencar di berbagai tempat di Tiongkok. (in)
- L'École des cinq boisseaux de riz (Wǔdoǔmǐ daò 五斗米道), encore appelée Voie des Maîtres célestes (Tiānshī daò 天師道), apparue sous les Han Orientaux entre 120 et 145 au Sichuan, est l'une des premières écoles taoïstes connues . Vers 191, elle fut établie par Zhang Lu, petit-fils du fondateur Zhang Ling, en un pouvoir local autonome à Hanzhong (actuel Shaanxi aux confins du Sichuan). À partir de 215, sa structure fut démantelée par Cao Cao, mais ses maîtres furent autorisés à continuer d'enseigner leurs rites. Zhang Lu et une partie de ses ouailles furent « invités » à se rapprocher de la capitale des Wei, et la pratique des Maîtres célestes se diffusa très largement dans le Nord de la Chine à l'époque des Trois Royaumes, puis dans le sud (région du Chang Jiang) sous les Jin, profitant de la ré (fr)
- The Way of the Five Pecks of Rice (Chinese: 五斗米道; pinyin: Wǔ Dǒu Mǐ Dào) or the Way of the Celestial Master, commonly abbreviated to simply The Celestial Masters, was a Chinese Taoist movement founded by the first Celestial Master Zhang Daoling in 142 CE. At its height, the movement controlled a theocratic state in the Hanzhong valley, north of Sichuan. In 215 CE, the state was incorporated by Cao Cao into what would later be the Kingdom of Wei, and the followers of the Celestial Master were dispersed all over China. (en)
- 오두미도(五斗米道)는 오두미교(五斗米敎) · 천사도(天師道) · 정일도(正一道)라고도 하며, 후한 말기에 태평도보다 약간 뒤늦게 성립된 도교적 종교 교단이다. 창시자는 장릉(張陵)으로서 그는 유교에 정통하였으나 만년(晩年)에 이르러 유교는 장생(長生)에 쓸모가 없음을 깨닫고 장생법(長生法)을 배우려고 사천(四川) 지방에서 수행(修行)하였다. 이때 황제(黃帝)가 선인(仙人)이 되기 위하여 먹었다고 전하는 약(藥)을 만드는 방법을 익히고, 또 노자(老子) 이외의 많은 신(神)들로부터 <신출정일맹위(新出正一盟威)의 도(道)>라는 비술(秘術)을 받았다고 한다. 장릉은 이들 교법(敎法)으로써 병을 잘 고쳤기 때문에 수만의 신도를 얻어 종교 교단을 창시하게 되었다. 또 이 교단은 지방 교구를 분령(分領)한 제주(祭酒)라는 직제(職制), 즉 쌀·비단·기물·땔나무 등을 받아들이는 제도를 갖고 있었다. 오두미도의 이름은 바로 신도들에게 쌀 5두(斗)씩을 바치게 한 데서 유래된다. 장릉의 64대 자손은 2008년까지 타이완에 생존해 있었고 현재 그가 사망한 후 장천사의 후계자 자리를 두고 분쟁이 일어나고 있다. (ko)
|