dbo:abstract
|
- Lluís III de Montpensier també Lluís III de Borbó o de Borbó-Vendome (Moulins-sur-Allier, 1513 - Champigny-sur-Veude, 1582) fou duc de Montpensier, comte de Forès, príncep de Dombes, senyor de Beaujeu i delfí d'Alvèrnia. Era fill de Lluïsa de Montpensier, germana del conestable de Borbó, i de Lluís de Borbó-Vendôme, príncep de la Roche-sur-Yon (principat que va correspondre a Lluís del 1520 a 1539 deixant-la després al seu germà Carles de Borbó-Vendôme). El 1522 el seu oncle Carles III de Borbó, el conestable de Borbó, va abandonar al rei Francesc I de França i es va posar al servei de l'emperador Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic, els seus feus van ser expropiats per la corona. A la mort del seu oncle (1427) la seva mare Lluïsa va reclamar el comtat de Montpensier i el delfinat d'Alvèrnia (i algunes senyories), que eren de dret propi i no formava part de l'herència dels dominis de Borbó recollida per Carles III; el 25 d'agost de 1527 el rei i Lluïsa i el seu fill (de catorze anys) van signar un tractat pel qual se li retornaven el Beaujolais, la senyoria de Dombes, el comtat de Forès i el però a la mort de Lluïsa havien de passar als dos fills més petits del rei per gaudir-ne com a llegat. La baronia de Mercoeur fou cedida a Antoni II, duc de Lorena i de Bar, casat amb Renata de Montpensier o Borbó-Montpensier, germana de Carles III (coneguda com a Renata de Mercoeur). Al el 1529, entre Lluïsa de Savoia i Margarida d'Àustria (duquessa de Savoia), es va establir que l'article del Tractat de Madrid (1526) referent al conestable de Borbó seria fet efectiu, i per tant aquest va quedar rehabilitat ("per causa de mort") junt amb tots els seus lleials i servidors, per lletres patents presentades al Parlament el maig del 1530. El 17 de maig de 1530 el rei va cedir a Lluïsa de Montpensier i al seu fill Lluís príncep de la Roche sur Yon, el ducat de Châtellerault, la senyoria de Dombes, el comtat de Forès i el Beaujolais, a títol hereditari; a canvi d'aquesta concessió els fills del rei, ostatges a Madrid, foren alliberats; però el 1531 el rei va annul·lar la concessió i la va deixar en els termes anteriors. Va seguir un litigi fallat el 3 d'agost de 1537 pel qual es confirmava que Lluïsa i el seu fill no tenien cap dret a les antigues possessions de Carles III. El 1538 va servir a la Provença i després a l'Artois contra Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic, a les ordres del duc . El 1538 Lluís es va casar amb Jacqueline de Longwy, comtessa de Bar-sur-Seine, filla de Joan IV de Longwy senyor de i Pagny, la mare del qual havia estat casada amb Felip Chabot, i de , i molt estimat del rei, el qual va intercedir davant aquest lamentant la pobresa en què vivia Lluís príncep de la Roche sur Yon; això va tocar l'ànima del rei que per patent donades a Blois el mateix 1538 va concedir a Lluïsa el comtat de Montpensier i les senyories de la Tour, de i de la a canvi del qual abandonarien tota reclamació sobre els béns de la casa de Borbó (1 de setembre de 1538); per donar més força a l'arranjament el rei va elevar el comtat a ducat-pairia el febrer (confirmat pel Parlament el 6 de març de 1539); la capital fou Aigueperse. Va servir en diverses , combatent a la contra els anglesos el 1550, a la el 1554, i el 1557 era a Saint-Quentin on el seu cavall fou mort i va caure presoner. Per una transacció de 27 de novembre de 1560, es van modificar els dominis reconeguts a Lluïsa i el seu fill, i al ducat de Montpensier es van afegir el delfinat d'Alvèrnia, el comtat de Forès, la baronia de Beaujeu i senyoria de Dombes. Carles IX, successor de Francesc II, va enviar l'acord al parlament el 17 de desembre però no fou enregistrat fins al 25 de juny de 1561, amb l'excepció que Dombes, que Francesc I havia erigit en principat sobirà amb un consell sobirà a Lió, i aquest fet havia estat enregistrat pel parlament l'abril de 1543 i el juliol de 1544, i per tant Dombes els fou cedit amb condició de principat sobirà. Lluís III de Montpensier va agrair al rei Carles la gràcia i aquest li va confiar els governs d'Anjou, Turena i Maine i va retornar a l'obediència del rei Angers, Tours, Saumur, Le Mans, Pons (Charente Marítim), Saint-Jean d'Angéli i La Rochelle afectades per les revoltes protestants. El mateix 1561 va morir la seva mare Lluïsa i va entrar en possessió plena de l'herència. Vídua dues vegades quan li foren retornats els dominis, els va governar fins a la seva mort junt amb el seu fill Lluís III de Montpensier a qui van passar quan Lluïsa va morir el 1561. El mateix any va morir la seva esposa Jacquelina de Longwy (28 d'agost de 1561), que tenia simpaties pels hugonots. Des de llavors Lluís va esdevenir un dels més ferotges adversaris dels protestants, fins al punt que va perseguir als seus propis fills. Era tan cruel que es va fer odiar dels seus propis capitans. El 1563 va reconquerir Angulema i Cognac. El 25 d'octubre de 1568 va derrotar els protestant a . El 1569 va vèncer a i va participar en la batalla de Jarnac i fou nomenat governador de Bretanya. El 1570 es va casar amb Caterina de Lorena (1552-1596), filla de , príncep de Joinville, duc de Guisa, marquès de Mayenne (1550-1563) i germana d' i de . Va contribuir a l'escalada de la massacre de Sant Bartomeu (massacre de la Saint-Barthélemy) l'agost del 1572. El 1573 va participar en el setge de la Rochelle. El 1574 va lluitar contra els protestants al Poitou. Encara lluitava al Poitou el 1575 quan va marxar a la coronació d'Enric III però va haver de retornar per no enfrontar-se al duc de Guisa que exigia una preeminència protocol·lària discutida. El setembre de 1577 va estar present a la pau de Poitiers. Va morir el 23 de setembre de 1582 al seu castell de Champigny i el va succeir el seu fill Francesc de Montpensier. (ca)
- O Λουδοβίκος (γαλλ.: Louis, 10 Ιουνίου 1513 - 23 Σεπτεμβρίου 1582) από τον Οίκο των Βουρβόνων ήταν δούκας του Μονπανσιέ (Montpensier). (el)
- Louis III. de Bourbon-Vendôme, duc de Montpensier (* 10. Juni 1513 in Moulins (Allier); † 23. September 1582 in Champigny-sur-Veude) war ein französischer Prinz von Geblüt. Er zählte zu den königlichen Armeechefs während der Hugenottenkriege und fiel besonders durch seine religiöse Unbeugsamkeit auf. Er starb im Alter von 69 Jahren. (de)
- Luis III de Borbón-Montpensier (en francés Louis III de Bourbon-Montpensier) (Moulins, 10 de junio de 1513-Champigny, 23 de septiembre de 1582) fue duque de Montpensier y príncipe de sangre francés. Era hijo del príncipe Luis de La Roche-sur-Yon y de la duquesa Luisa de Montpensier. (es)
- Louis de Bourbon, Duc de Montpensier (10 June 1513 – 23 September 1582) was the second Duke of Montpensier, a French Prince of the Blood, military commander and governor. He began his military career during the Italian Wars, and in 1557 was captured after the disastrous battle of Saint-Quentin. His liberty restored he found himself courted by the new regime as it sought to steady itself and isolate its opponents in the wake of the Conspiracy of Amboise. At this time Montpensier supported liberalising religious reform, as typified by the Edict of Amboise he was present for the creation of. The Guise administration granted him a large super-governorship centred on the Duchy of Anjou in 1560, a territory he would govern for the next five years before handing it over to his son in 1565. By 1561 he was becoming increasingly alienated from the crowns religious policy and moved into opposition with Anne de Montmorency and François, Duke of Guise. As France fell into the French Wars of Religion the following year he fought for the crown, heading out at the head of a flying column after the security of Paris was assured, brutally massacring the Protestants of Angers after having subdued the town. In the peace that followed he allied himself with the Guise in their vendetta with the Montmorency, supporting them through both legal and extra-legal means. In 1565 his brother died, and he become governor of Dauphiné, relinquishing this governorship too in 1567 to his son. During the second civil war he again fought for the crown, besting Protestants that sought to join the main force besieging Paris. On the death of Montmorency he guided the young Anjou in his leadership of the army. In the third civil war he again defeated a Protestant army of the south trying to link up with the main body. He also committed another massacre at Mussidan. When Martigues died during the siege of Saint-Jean-d'Angély, Montpensier took up his governorship of Brittany. In 1572 he supported the Massacre of Saint Bartholomew, unsuccessfully trying to incubate it in Nantes while succeeding in Saumur and Angers. During the fifth civil war he fought in the west, reducing the towns of Lusignan and Fontenay before being recalled to Paris. With a favourable peace declared for the Protestants Ligues rose up in opposition to it, with the support of the Guise. Montpensier had by now tired of the militant Catholicism he had held for the past decades, and through his support behind toleration and peace, arguing unsuccessfully that it was the only policy that would save France in front of the . His realignment brought him benefits, precedence over the Guise in ceremony. In 1581 he was tasked with leading a mission to England to secure a marriage between Elizabeth I of England and Alençon, he proved too ill however and had to send his son in his stead. In 1582 his son conducted an army into the Netherlands in support of Alençon's kingship there. He died that year. Henri who had agreed to let his son inherit his governorship of Brittany reneged and provided the province to the ultra Mercœur. (en)
- Louis III de Bourbon-Vendôme, duc de Montpensier, né le 10 juin 1513 à Moulins et mort le 23 septembre 1582 à Champigny, est un prince du sang français. Il compte parmi les chefs de l'armée royale pendant les guerres de religion et se fait remarquer par son intransigeance religieuse. (fr)
- 루이 3세 드 몽팡시에(Louis III de Montpensier)는 이다. 부친은 이며 모친은 이다. 부계 모계 모두 루이 1세 드 부르봉 공작과 같은 조상을 둔 부르봉가의 핏줄이다. (ko)
- モンパンシエ公ルイ3世(Louis III de Bourbon-Vendôme, duc de Montpensier, 1513年6月10日 - 1582年9月23日)は、フランスの血統親王(prince du sang)。ユグノー戦争における国王軍の指揮官の一人で、強硬派として知られた。 (ja)
- Luigi di Borbone-Vendôme (Moulins, 10 giugno 1513 – Champigny-sur-Veude, 20 settembre 1582) fu delfino d'Alvernia e duca di Montpensier (Luigi III). Era figlio di Luigi di Borbone-Vendôme, principe di La Roche-sur-Yon, e di Luisa di Borbone-Montpensier, duchessa di Montpensier. (it)
- Lodewijk III van Bourbon-Vendôme (Moulins, 10 juni 1513 – Champigny-sur-Veude, 23 september 1582) was de tweede hertog van Montpensier. Hij was de zoon van , prins van La Roche-sur-Yon en Louise de Bourbon, eerste hertogin van Montpensier. Van vaders kant was hij een directe afstammeling van koning Lodewijk IX van Frankrijk, als kleinzoon van Jan VIII van Bourbon-Vendôme. Aanvankelijk stond Lodewijk welwillend tegenover de hugenoten en streed hij met succes tegen de legers van keizer Karel V. Onder zijn leiding werden de Provence en Artesië verdedigd.Na zijn huwelijk met Jacqueline de Longwy werden door de Franse koning verschillende landerijen aan de familie teruggeschonken.Na enkele expedities tegen de legers van Karel V nam Lodewijk in 1557 deel in de strijd tegen de legers van Filips II bij Saint-Quentin, een van de laatste gevechten die hij voerde aan de zijde van de hugenoten. In 1561 veranderde hij van strategie en keerde zich af van het protestantisme. Deze omslag kwam voort uit zijn ambitie om in hoger aanzien te komen, wat al snel zijn vruchten afwierp; hij werd aangesteld als gouverneur van Touraine en Anjou. De volgende jaren streed hij fel tegen hugenoten, waarbij hij Angoulême en Cognac op hen veroverde. Na de Slag bij Jarnac in 1569 werd hij gouverneur van Bretagne. Lodewijk steunde de moordpartij die plaatsvond tijdens de Bartholomeusnacht. (nl)
- Ludwik III de Bourbon-Vendôme (ur. 10 czerwca 1513 w Moulins, zm. 23 września 1582 w Champigny-sur-Veude) – książę Montpensier, de la Roche-sur-Yon i de Dombes, delfin Owernii, hrabia Mortain. Syn kuzynów – Ludwika I, księcia de La Roche-sur-Yon (syna Jana VII, księcia de Vendôme), i Ludwiki, księżnej Montpensier (córki , hrabiego Montpensier). Po śmierci ojca w 1520 r. odziedziczył tytuł księcia de Roche-sur-Yon. W 1529 r. został hrabią Mortain. W 1538 r., z okazji swojego ślubu, został przez króla Franciszka I mianowany hrabią de Forez, de Beaujeu i des Dombes. W 1543 r. został delfinem Owernii. Po śmierci matki w 1561 został księciem de Montpensier. Brał udział w walkach przeciwko Karolowi V, cesarzowi rzymskiemu i królowi Hiszpanii. W 1536 r., służąc pod rozkazami księcia Anne de Montmorency, walczył w obronie Prowansji. W 1557 r., po przegranej , dostał się do hiszpańskiej niewoli. Podczas wojen religijnych Ludwik zajmował chwiejne stanowisko. Namowy żony skłaniały go ku hugenotom, ale ostatecznie pozostał przy katolicyzmie. W 1562 r. został gubernatorem Turenii i Andegawenii z zadaniem rozprawienia się z protestantami. W 1563 r. odbił z rąk hugenotów Angoulême i Cognac. Uczestniczył w bitwie pod Jarnac w 1569 r. W 1570 r. został gubernatorem Bretanii. Brał udział w masakrze w nocy św. Bartłomieja. Później walczył z protestantami w Poitou. Zmarł w 1582 r. W 1538 r. poślubił Jakobinę de Longwy (zm. 1561), córkę Jana IV de Longwy, barona de Pagny, i Joanny d’Angoulême, nieślubnej córki , hrabiego d’Angoulême, siostry przyrodniej króla Franciszka I. Ludwik i Jakobina mieli razem syna i pięć córek:
* Franciszka (1539 – 1587), żona Henryka-Roberta de La Marc, księcia Sedanu
* Anna (1540 – 1572), żona , księcia de Nevers
* Joanna (1541 – 6 czerwca 1620), zakonnica w Jouarre
* Franciszek (1542 – 4 czerwca 1592), książę de Montpensier
* Charlotta (1547 – 6 maja 1582), żona Wilhelma I Milczka, księcia Oranii i stadhoudera Republiki Zjednoczonych Prowincji
* Ludwika (1548 – 9 lutego 1586), zakonnica w 4 lutego 1570 r. poślubił (18 lipca 1552 – 6 maja 1596), córkę Franciszka, księcia de Guise, i Anny, córki Ercole II d’Este, księcia Modeny. Małżonkowie nie mieli razem dzieci. (pl)
- Людовик III де Бурбон, герцог де Монпансье (фр. Louis III de Bourbon, duc de Montpensier; 10 июня 1513, Мулен — 23 сентября 1582, Champigny-sur-Veude[d]) — французский принц крови, по отцу — двоюродный брат Карла IV де Бурбона, по матери — племянник и ближайший наследник коннетабля де Бурбона. (ru)
- Людовик I де Монпансьє (фр. Louis I de Montpensier; 10 червня 1513 — 23 вересня 1582) — французький політичний та військовий діяч часів Італійських та Релігійних війн, 2-й герцог Монпансьє. Відомий також як Людовик III Бурбон-Вандом. (uk)
|
rdfs:comment
|
- O Λουδοβίκος (γαλλ.: Louis, 10 Ιουνίου 1513 - 23 Σεπτεμβρίου 1582) από τον Οίκο των Βουρβόνων ήταν δούκας του Μονπανσιέ (Montpensier). (el)
- Louis III. de Bourbon-Vendôme, duc de Montpensier (* 10. Juni 1513 in Moulins (Allier); † 23. September 1582 in Champigny-sur-Veude) war ein französischer Prinz von Geblüt. Er zählte zu den königlichen Armeechefs während der Hugenottenkriege und fiel besonders durch seine religiöse Unbeugsamkeit auf. Er starb im Alter von 69 Jahren. (de)
- Luis III de Borbón-Montpensier (en francés Louis III de Bourbon-Montpensier) (Moulins, 10 de junio de 1513-Champigny, 23 de septiembre de 1582) fue duque de Montpensier y príncipe de sangre francés. Era hijo del príncipe Luis de La Roche-sur-Yon y de la duquesa Luisa de Montpensier. (es)
- Louis III de Bourbon-Vendôme, duc de Montpensier, né le 10 juin 1513 à Moulins et mort le 23 septembre 1582 à Champigny, est un prince du sang français. Il compte parmi les chefs de l'armée royale pendant les guerres de religion et se fait remarquer par son intransigeance religieuse. (fr)
- 루이 3세 드 몽팡시에(Louis III de Montpensier)는 이다. 부친은 이며 모친은 이다. 부계 모계 모두 루이 1세 드 부르봉 공작과 같은 조상을 둔 부르봉가의 핏줄이다. (ko)
- モンパンシエ公ルイ3世(Louis III de Bourbon-Vendôme, duc de Montpensier, 1513年6月10日 - 1582年9月23日)は、フランスの血統親王(prince du sang)。ユグノー戦争における国王軍の指揮官の一人で、強硬派として知られた。 (ja)
- Luigi di Borbone-Vendôme (Moulins, 10 giugno 1513 – Champigny-sur-Veude, 20 settembre 1582) fu delfino d'Alvernia e duca di Montpensier (Luigi III). Era figlio di Luigi di Borbone-Vendôme, principe di La Roche-sur-Yon, e di Luisa di Borbone-Montpensier, duchessa di Montpensier. (it)
- Людовик III де Бурбон, герцог де Монпансье (фр. Louis III de Bourbon, duc de Montpensier; 10 июня 1513, Мулен — 23 сентября 1582, Champigny-sur-Veude[d]) — французский принц крови, по отцу — двоюродный брат Карла IV де Бурбона, по матери — племянник и ближайший наследник коннетабля де Бурбона. (ru)
- Людовик I де Монпансьє (фр. Louis I de Montpensier; 10 червня 1513 — 23 вересня 1582) — французький політичний та військовий діяч часів Італійських та Релігійних війн, 2-й герцог Монпансьє. Відомий також як Людовик III Бурбон-Вандом. (uk)
- Lluís III de Montpensier també Lluís III de Borbó o de Borbó-Vendome (Moulins-sur-Allier, 1513 - Champigny-sur-Veude, 1582) fou duc de Montpensier, comte de Forès, príncep de Dombes, senyor de Beaujeu i delfí d'Alvèrnia. Era fill de Lluïsa de Montpensier, germana del conestable de Borbó, i de Lluís de Borbó-Vendôme, príncep de la Roche-sur-Yon (principat que va correspondre a Lluís del 1520 a 1539 deixant-la després al seu germà Carles de Borbó-Vendôme). El 1538 va servir a la Provença i després a l'Artois contra Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic, a les ordres del duc . (ca)
- Louis de Bourbon, Duc de Montpensier (10 June 1513 – 23 September 1582) was the second Duke of Montpensier, a French Prince of the Blood, military commander and governor. He began his military career during the Italian Wars, and in 1557 was captured after the disastrous battle of Saint-Quentin. His liberty restored he found himself courted by the new regime as it sought to steady itself and isolate its opponents in the wake of the Conspiracy of Amboise. At this time Montpensier supported liberalising religious reform, as typified by the Edict of Amboise he was present for the creation of. (en)
- Lodewijk III van Bourbon-Vendôme (Moulins, 10 juni 1513 – Champigny-sur-Veude, 23 september 1582) was de tweede hertog van Montpensier. Hij was de zoon van , prins van La Roche-sur-Yon en Louise de Bourbon, eerste hertogin van Montpensier. Van vaders kant was hij een directe afstammeling van koning Lodewijk IX van Frankrijk, als kleinzoon van Jan VIII van Bourbon-Vendôme. (nl)
- Ludwik III de Bourbon-Vendôme (ur. 10 czerwca 1513 w Moulins, zm. 23 września 1582 w Champigny-sur-Veude) – książę Montpensier, de la Roche-sur-Yon i de Dombes, delfin Owernii, hrabia Mortain. Syn kuzynów – Ludwika I, księcia de La Roche-sur-Yon (syna Jana VII, księcia de Vendôme), i Ludwiki, księżnej Montpensier (córki , hrabiego Montpensier). Brał udział w walkach przeciwko Karolowi V, cesarzowi rzymskiemu i królowi Hiszpanii. W 1536 r., służąc pod rozkazami księcia Anne de Montmorency, walczył w obronie Prowansji. W 1557 r., po przegranej , dostał się do hiszpańskiej niewoli. (pl)
|