dbo:abstract
|
- Vier ernste Gesänge (Quatre cants seriosos), Op. 121, és un cicle de quatre cançons per a baix i piano de Johannes Brahms. Va compondre l'obra a Viena l'any 1896 i la va dedicar a Max Klinger. Un abisme creatiu separa aquests lieder d'altres per a veu solista; l'elecció dels textos bíblics ja és bastant insòlita i el seu plantejament musical encara ho és més. És un veritable "Himne a la mort". Les cançons van sortir publicades per N. Simrock l'any 1896. Brahms la dedicà a Max Klinger. Escrit per una veu greu, per baix, també hi ha una transcripció per a veu aguda. En la Gesellschaft der Musikfreunde es conserva un esborrany de l'obra amb un disseny per a orquestra. Els textos bíblics, l'estil declamatori de la part vocal que oscil·la entre el recitatiu i l'ària, l'estètica arcaica de la composició, un cert tractament orquestral de la part pianística, tot axò, ens fa pensar en un oratori. Han estat orquestrats per Detlev Glanert i Günter Raphael; (ca)
- Vier ernste Gesänge, op. 121, ist ein Zyklus von vier Liedern für Bass und Klavier von Johannes Brahms. Er komponierte das Werk in Wien im Jahre 1896 und widmete es Max Klinger. (de)
- Quatre chants sérieux (Vier ernste Gesänge), op. 121, est un cycle de quatre lieder pour basse et piano de Johannes Brahms. Il compose l'œuvre à Vienne en 1896 et la dédie à Max Klinger. (fr)
- 『4つの厳粛な歌』(よっつのげんしゅくなうた、ドイツ語: Vier ernste Gesänge)は、ヨハネス・ブラームスが作曲したバスとピアノのための連作歌曲集。 (ja)
- Vier ernste Gesänge (Four Serious Songs), Op. 121, is a cycle of four songs for bass and piano by Johannes Brahms. As in his Ein deutsches Requiem, the texts are compiled from the Luther Bible. Three songs deal with death and the transience of life, while the fourth has an outlook of faith, hope and charity. Brahms composed the work in Vienna in 1896 and dedicated it to Max Klinger. The songs were premiered there in the presence of the composer by baritone Anton Sistermans and pianist Coenraad V. Bos. They have been recorded often by both female and male singers. (en)
- Vier ernste Gesänge (Quattro canzoni serie), Op. 121, è un ciclo di quattro canzoni per basso (o contralto) e pianoforte di Johannes Brahms. Come nel suo Ein deutsches Requiem, i testi sono tratti dalla Bibbia di Lutero. Tre canzoni trattano della morte e della caducità della vita, mentre la quarta ha una visione di fede, speranza e carità. Brahms compose l'opera a Vienna nel 1896 e la dedicò a Max Klinger. Le canzoni furono presentate in anteprima a Vienna alla presenza del compositore dal baritono Anton Sistermans e dal pianista Coenraad V. Bos. Sono state registrate spesso sia da cantanti donne che uomini. (it)
- Vier ernste Gesänge (Fyra allvarliga sånger) op. 121 (1896), sångcykel för bas med pianoackompanjemang till bibliska texter av Johannes Brahms. Sångerna, vilka tillägnades skulptören Max Klinger, var Brahms näst sista verk. Försök har gjorts för att knyta sångerna till Clara Schumanns död samma år men de hade skrivits innan hon dog. I ett brev till hennes döttrar skrev Brahms: "När Ni, så snart Ni önskar, mottager mina Ernste Gesänge,missuppfatta dem inte.... Jag skrev dem förra veckan i maj (1896).Liknande ord har ofta sysselsatt mig, och jag väntade mig inteatt mottaga dåliga nyheter om Er mor. Spela inte igenomsångerna, eftersom orden kanske upprör Er för mycket - men jagber Er att betrakta dem som ett offer till Er älskade mor,och lägga dem åt sidan." Sångerna har kallats "Brahms andra tyska requiem", eftersom vissa passager starkt påminner om hans Ein deutsches Requiem särskilt vad beträffar de bibliska texterna.
* Denn es gehet dem Menschen (Predikaren 3: 19-22).
* Ich wandte mich und sahe an (Predikaren 4: 1-3).
* O Tod, wie bitter bist du (Jesus Syraks vishet 41: 1-2).
* Wenn ich mit Menschen (Första Korinthierbrevet 13: 1-3, 12-13). (sv)
|
rdfs:comment
|
- Vier ernste Gesänge, op. 121, ist ein Zyklus von vier Liedern für Bass und Klavier von Johannes Brahms. Er komponierte das Werk in Wien im Jahre 1896 und widmete es Max Klinger. (de)
- Quatre chants sérieux (Vier ernste Gesänge), op. 121, est un cycle de quatre lieder pour basse et piano de Johannes Brahms. Il compose l'œuvre à Vienne en 1896 et la dédie à Max Klinger. (fr)
- 『4つの厳粛な歌』(よっつのげんしゅくなうた、ドイツ語: Vier ernste Gesänge)は、ヨハネス・ブラームスが作曲したバスとピアノのための連作歌曲集。 (ja)
- Vier ernste Gesänge (Four Serious Songs), Op. 121, is a cycle of four songs for bass and piano by Johannes Brahms. As in his Ein deutsches Requiem, the texts are compiled from the Luther Bible. Three songs deal with death and the transience of life, while the fourth has an outlook of faith, hope and charity. Brahms composed the work in Vienna in 1896 and dedicated it to Max Klinger. The songs were premiered there in the presence of the composer by baritone Anton Sistermans and pianist Coenraad V. Bos. They have been recorded often by both female and male singers. (en)
- Vier ernste Gesänge (Quattro canzoni serie), Op. 121, è un ciclo di quattro canzoni per basso (o contralto) e pianoforte di Johannes Brahms. Come nel suo Ein deutsches Requiem, i testi sono tratti dalla Bibbia di Lutero. Tre canzoni trattano della morte e della caducità della vita, mentre la quarta ha una visione di fede, speranza e carità. Brahms compose l'opera a Vienna nel 1896 e la dedicò a Max Klinger. Le canzoni furono presentate in anteprima a Vienna alla presenza del compositore dal baritono Anton Sistermans e dal pianista Coenraad V. Bos. Sono state registrate spesso sia da cantanti donne che uomini. (it)
- Vier ernste Gesänge (Quatre cants seriosos), Op. 121, és un cicle de quatre cançons per a baix i piano de Johannes Brahms. Va compondre l'obra a Viena l'any 1896 i la va dedicar a Max Klinger. Un abisme creatiu separa aquests lieder d'altres per a veu solista; l'elecció dels textos bíblics ja és bastant insòlita i el seu plantejament musical encara ho és més. És un veritable "Himne a la mort". (ca)
- Vier ernste Gesänge (Fyra allvarliga sånger) op. 121 (1896), sångcykel för bas med pianoackompanjemang till bibliska texter av Johannes Brahms. Sångerna, vilka tillägnades skulptören Max Klinger, var Brahms näst sista verk. Försök har gjorts för att knyta sångerna till Clara Schumanns död samma år men de hade skrivits innan hon dog. I ett brev till hennes döttrar skrev Brahms: Sångerna har kallats "Brahms andra tyska requiem", eftersom vissa passager starkt påminner om hans Ein deutsches Requiem särskilt vad beträffar de bibliska texterna. (sv)
|