dbo:abstract
|
- Eine Idiorhythmische Gemeinschaft (auch idiorhythmisches Zusammenleben) bezeichnet die Organisationsform eines Klosters, in dem die Mönche oder Nonnen grundsätzlich nach Art der Eremiten für sich leben und sich nur für den Gottesdienst versammeln. Diese Form des monastischen Klosterlebens wird insbesondere in orthodoxen Klöstern – hier besonders auf der Mönchshalbinsel Athos in Nordgriechenland – seit dem 14. Jahrhundert gelebt. Vom gegensätzlichen Prinzip des Koinobitentums unterscheidet es sich durch die Erlaubnis von Privatbesitz, eigener Haushaltung, und durch weniger autokratisch ausgeprägte Selbstverwaltungsstrukturen. Auf der Halbinsel Athos funktionierten die meisten der 20 Großklöster bis Mitte des 20. Jahrhunderts nach diesem Organisationsprinzip. Daneben gab es viele kleinere wohngemeinschaftsartige Formen monastischen Lebens. Heute sind alle großen Athosklöster wieder zum koinobitischen Leben zurückgekehrt, während einige Skiten wie z. B. Nea Skiti nach wie vor nach dem idiorhythmischen Prinzip organisiert sind. (de)
- Idiorrhythmic monasticism is a form of monastic life in Christianity. It was the original form of monastic life in Christianity, as exemplified by St. Anthony of Egypt (c. 250–355) and is the opposite of cenobitic monasticism in that instead of communal ownership, the monk lives alone, often in isolation. Philosophically it consisted of a hermit's total withdrawal from society, usually in the desert, and the constant practice of mental prayer. The word idiorrhythmic comes from two Greek words, idios for "particular" and rhythmos for "rule", so the word can be translated as meaning "following one's own devices". It was first developed by St. Anthony of Egypt (c. 250–355) and was practised at Mount Athos, Greece until 1992. (en)
- Idiorritmico dal greco idios proprio, privato e rythmòs ordine, regola. È un tipo di vita monastica tipica dei monasteri ortodossi del Monte Athos. Questi monasteri si reggono su regole di vita che permettono ai singoli monaci la proprietà privata. La vita si svolge in gruppi o famiglie monastiche separate. La famiglia si compone di un gruppo ristretto (cinque o sei) monaci riuniti attorno a un presidente (proestòs) che, come un capo famiglia, deve provvedere con le proprie risorse al sostentamento del gruppo. Da parte del monastero vengono forniti solo beni di prima necessità quali la farina, il vino, l'olio e la legna; il presidente deve pensare al resto. Questo comporta la necessità per il presidente di possedere dei beni propri tali da poter far fronte alle esigenze della famiglia. I monaci del gruppo si dedicano a lavori e mansioni che pure concorrono al sostentamento della comunità. Le famiglie vivono in spazi propri, con celle arredate personalmente dai singoli monaci, a cui si aggiungono una cucina e un refettorio. Esiste anche un refettorio comune che viene utilizzato da tutte le famiglie solo durante le grandi festività. Per quanto riguarda gli edifici religiosi, essi vengono usati in comune da tutti i singoli gruppi. Ogni monastero è composto da tre fino a dodici presidenti con le relative famiglie, i presidenti formano un consiglio che nomina un proprio presidente, chiamato proistàmenos, che deve ricevere l'approvazione da parte del consiglio generale di tutti i conventi del Monte Athos; esso è responsabile dell'andamento del monastero in generale e delle relazioni con l'esterno. (it)
- Идиоритм, или особножи́тие, особножи́тельный монастырь (греч. μόναστήριον ιδιόρυθμον, букв. — особый, своеобразный; также идиорритма, идиоритми́ческий монастырь, особножи́тный монастырь, своежи́тие; иногда, обычно в России синодального периода — шта́тный монастырь) — особый вид православных монастырей в противоположность общежительным монастырям. В идиоритмах монахи могут владеть личной собственностью, общее здесь только жилище и богослужение, во всём остальном каждый монах живёт по своему личному усмотрению. Такая организация монастырей, идущая вразрез с церковными правилами, появилась в конце Средних веков. Идиоритм управляется игуменом или комитетом из монахов. Уклад жизни в идиоритмах менее строг, чем в киновиях. До недавнего времени идиоритмическими были многие афонские монастыри, но сегодня все они общежительные (однако особножительными остаются многие афонские скиты). (ru)
- Ідіорітм або осібне житіє, самовілля ( грец. μόναστήριον ιδιόρυθμον , Букв. - життя за власним розсудом ; також ідіорритма , ідіоритмний монастир , осібножитловий монастир - особливий вид православних монастирів на противагу монастирям - кіновіям . У ідіоритмах чернці можуть володіти особистою власністю, загальне тут тільки житло і богослужіння, у всьому іншому кожний чернець живе на свій особистий розсуд. Така організація монастирів, що йде врозріз з церковними правилами, з'явилася в кінці середніх віків. Ідіоритм управляється ігуменом або комітетом з ченців. Уклад життя в ідіоритмах менш суворий, ніж в кіновіях. До недавнього часу ідіоритмними були багато афонських монастирів, але сьогодні всі вони загальножительні (проте осібножительними залишаються багато афонських скитів). (uk)
|
rdfs:comment
|
- Eine Idiorhythmische Gemeinschaft (auch idiorhythmisches Zusammenleben) bezeichnet die Organisationsform eines Klosters, in dem die Mönche oder Nonnen grundsätzlich nach Art der Eremiten für sich leben und sich nur für den Gottesdienst versammeln. (de)
- Idiorrhythmic monasticism is a form of monastic life in Christianity. It was the original form of monastic life in Christianity, as exemplified by St. Anthony of Egypt (c. 250–355) and is the opposite of cenobitic monasticism in that instead of communal ownership, the monk lives alone, often in isolation. Philosophically it consisted of a hermit's total withdrawal from society, usually in the desert, and the constant practice of mental prayer. The word idiorrhythmic comes from two Greek words, idios for "particular" and rhythmos for "rule", so the word can be translated as meaning "following one's own devices". (en)
- Idiorritmico dal greco idios proprio, privato e rythmòs ordine, regola. È un tipo di vita monastica tipica dei monasteri ortodossi del Monte Athos. Questi monasteri si reggono su regole di vita che permettono ai singoli monaci la proprietà privata. La vita si svolge in gruppi o famiglie monastiche separate. La famiglia si compone di un gruppo ristretto (cinque o sei) monaci riuniti attorno a un presidente (proestòs) che, come un capo famiglia, deve provvedere con le proprie risorse al sostentamento del gruppo. Da parte del monastero vengono forniti solo beni di prima necessità quali la farina, il vino, l'olio e la legna; il presidente deve pensare al resto. Questo comporta la necessità per il presidente di possedere dei beni propri tali da poter far fronte alle esigenze della famiglia. I m (it)
- Идиоритм, или особножи́тие, особножи́тельный монастырь (греч. μόναστήριον ιδιόρυθμον, букв. — особый, своеобразный; также идиорритма, идиоритми́ческий монастырь, особножи́тный монастырь, своежи́тие; иногда, обычно в России синодального периода — шта́тный монастырь) — особый вид православных монастырей в противоположность общежительным монастырям. (ru)
- Ідіорітм або осібне житіє, самовілля ( грец. μόναστήριον ιδιόρυθμον , Букв. - життя за власним розсудом ; також ідіорритма , ідіоритмний монастир , осібножитловий монастир - особливий вид православних монастирів на противагу монастирям - кіновіям . (uk)
|