dbo:abstract
|
- Takzvaná Anticharta (oficiálně Za nové tvůrčí činy ve jménu socialismu a míru) byla podpisová kampaň významných československých převážně kulturních osobností, zorganizovaná komunistickou vládnoucí moci jako odmítavá reakce na prohlášení Charty 77. Deník Rudé právo uveřejnil na začátku ledna 1977 článek hanobící text Charty 77 a na konec ledna byli do Národního divadla v Praze pozváni na shromáždění národní umělci, herci a jiné osobnosti známé z kulturního života. Na shromáždění přečetla herečka Jiřina Švorcová výzvu „Provolání československých výborů uměleckých svazů“, která vyjadřovalo loajalitu komunistickému režimu. Tomu šlo mimo jiné o to, aby „legitimizoval“ pronásledování signatářů Charty 77 a odradil další potenciální signatáře od jejího podpisu. Na shromáždění i v následujících dnech připojovali podpisy podporující toto prohlášení přední umělci tehdejší Československé socialistické republiky. Podle Ústavu pro studium totalitních režimů se k provolání v rámci kampaně připojilo 76 národních umělců, 360 zasloužilých umělců a přes 7000 „obyčejných“ umělců. (cs)
- The Anticharter (Czech/Slovak: Anticharta or officially, Za nové tvůrčí činy ve jménu socialismu a míru / Za nové tvorivé činy v mene socializmu a mieru [For New Creative Actions in the Name of Socialism and Peace]) was the 1977 reaction of the Communist Czechoslovak ruling power under Gustáv Husák, combined with a signature campaign by prominent cultural figures, condemning Charter 77, a civic initiative drawn up by Václav Havel and Pavel Kohout, among others, in 1976. (en)
- Anticharta war die Gegenreaktion der herrschenden Kommunistischen Partei der Tschechoslowakei auf die Charta 77, ein Kommuniqué der künstlerischen Opposition. Sie wurde nach Parteiangaben von über 2000 Künstlern unterschrieben. Das Zentralorgan der kommunistischen Partei, Rudé právo, veröffentlichte am 12. Januar 1977 eine Erklärung unter der Überschrift Die Gestrandeten und Usurpatoren (tschechisch Ztroskotanci a samozvanci), in der das Vorgehen der Opposition verurteilt wurde. Den Unterzeichnern der Charta wurde unterstellt, die ehrliche Arbeit des Volkes zu boykottieren. Für den 28. Januar 1977 wurden in das Nationaltheater Nationalkünstler, Schauspieler und weitere Persönlichkeiten des öffentlichen Lebens eingeladen. Vor diesem ausgewählten Publikum verlas die Schauspielerin Jiřina Švorcová die Resolution tschechoslowakischer Ausschüsse künstlerischer Verbände, die zum künstlerischen Wirken im Namen des Sozialismus und Friedens und zur Loyalität zum kommunistischen Regime aufriefen. In den darauffolgenden Tagen wurden viele Bürger an ihren Arbeitsplätzen gezwungen, die Anticharta zu unterzeichnen. Wer nicht unterschrieb, musste mit Problemen rechnen. Laut einer Veröffentlichung im Zentralorgan Rudé Právo vom 31. Januar 1977 sollen zahlreiche Künstler diese Anticharta unterschrieben haben. Eine ähnliche Veranstaltung fand am 4. Februar 1977 im Theater der Musik statt. Am 12. Februar 1977 meldete das Parteiorgan, dass insgesamt 76 Nationalkünstler, 360 verdiente Künstler und weitere siebentausend Personen die Charta unterzeichneten. Allerdings war das Verzeichnis nie allzu glaubhaft, da sich darunter auch Namen von Personen befanden, die die Unterschrift nicht geleistet hatten. Viele der in der Tageszeitung aufgeführten Künstler und Persönlichkeiten gaben an, die Unterschrift verweigert zu haben. Andere gaben an, dass sie nicht den Mut aufbrachten, gegen die Fehlinformation zu protestieren, andere unterschrieben unter Druck später, ein Teil gab an, dass sie gegen die Veröffentlichung ihres Namens vergeblich protestiert hätten. Allerdings gab es vor dem Ende der kommunistischen Diktatur 1989 keine vernünftige Möglichkeit, diesen Protest öffentlich zu machen. Manche schließlich, beispielsweise der berühmte, damals schwerkranke Schauspieler Jan Werich, wollen die Liste für eine Anwesenheitsliste der Veranstaltung gehalten, ihre wahre Bedeutung mithin nicht erkannt haben. Ein kleiner Teil der Künstler, wie zum Beispiel Bohumil Hrabal oder Vladimír Neff, durften, nachdem sie die Unterschrift geleistet hatten, ihre Werke wieder veröffentlichen. (de)
- Антихартия (чеш. Anticharta) — реакция чехословацкого правительства Густава Гусака на Хартию-77. (ru)
- Антихартія (чеськ. Anticharta) — контракція чехословацького уряду Ґустава Гусака на Хартію 77. (uk)
|
rdfs:comment
|
- The Anticharter (Czech/Slovak: Anticharta or officially, Za nové tvůrčí činy ve jménu socialismu a míru / Za nové tvorivé činy v mene socializmu a mieru [For New Creative Actions in the Name of Socialism and Peace]) was the 1977 reaction of the Communist Czechoslovak ruling power under Gustáv Husák, combined with a signature campaign by prominent cultural figures, condemning Charter 77, a civic initiative drawn up by Václav Havel and Pavel Kohout, among others, in 1976. (en)
- Антихартия (чеш. Anticharta) — реакция чехословацкого правительства Густава Гусака на Хартию-77. (ru)
- Антихартія (чеськ. Anticharta) — контракція чехословацького уряду Ґустава Гусака на Хартію 77. (uk)
- Takzvaná Anticharta (oficiálně Za nové tvůrčí činy ve jménu socialismu a míru) byla podpisová kampaň významných československých převážně kulturních osobností, zorganizovaná komunistickou vládnoucí moci jako odmítavá reakce na prohlášení Charty 77. Podle Ústavu pro studium totalitních režimů se k provolání v rámci kampaně připojilo 76 národních umělců, 360 zasloužilých umělců a přes 7000 „obyčejných“ umělců. (cs)
- Anticharta war die Gegenreaktion der herrschenden Kommunistischen Partei der Tschechoslowakei auf die Charta 77, ein Kommuniqué der künstlerischen Opposition. Sie wurde nach Parteiangaben von über 2000 Künstlern unterschrieben. Ein kleiner Teil der Künstler, wie zum Beispiel Bohumil Hrabal oder Vladimír Neff, durften, nachdem sie die Unterschrift geleistet hatten, ihre Werke wieder veröffentlichen. (de)
|