rdfs:comment
| - Johann von Oppolzer (4. srpna 1808, Nové Hrady - 16. dubna 1871, Vídeň) byl rakouský lékař a univerzitní učitel a byl pokládán za zakladatele komplexního určování diagnózy a léčby na Druhé vídeňské lékařské škole. Jeho synem byl Theodor von Oppolzer. (cs)
- Johann (von) Oppolzer (* 4. August 1808 in Gratzen, Böhmen; † 16. April 1871 in Wien) war ein österreichischer Arzt und Internist. Er gilt als Begründer einer ganzheitlichen Diagnose und Therapie in der Zweiten Wiener Medizinischen Schule. Er ist der Vater von Theodor von Oppolzer. (de)
- Johann Ritter von Oppolzer (4 de agosto de 1808 - 16 de abril de 1871) fue un médico austriaco nacido en Nové Hrady, Bohemia. Era el padre del astrónomo Theodor von Oppolzer (1841-1886). (es)
- ヨハン・フォン・オッポルツァー(Johann Ritter von Oppolzer、1808年8月4日 ‐ 1871年4月16日)は、オーストリア帝国のボヘミア王国で生まれたオーストリア人の医師・医学者である。息子は天文学者のテオドール・オッポルツァーである。 (ja)
- Johann Ritter von Oppolzer (Nové Hrady, 4 agosto 1808 – Vienna, 16 aprile 1871) è stato un medico austriaco. (it)
- Иоганн фон Оппольцер (нем. Johann von Oppolzer; 4 августа 1808, Грацен (ныне Нове-Гради, Чехия) — 16 апреля 1871, Вена) — австрийский врач-клинист, преподаватель, научный писатель. Считается одним из основателей так называемой Венской медицинской школы. (ru)
- Johann Ritter von Oppolzer (4 August 1808 – 16 April 1871) was an Austrian physician born in Nové Hrady, Bohemia. He was the father of the astronomer Theodor von Oppolzer (1841–1886). In 1835 he earned his medical doctorate at the University of Prague, and later worked as a university professor at Prague (from 1841), Leipzig (from 1848) and Vienna (from 1850), where he also served as rector in 1860/61. In 1863, he was elected a foreign member of the Royal Swedish Academy of Sciences. (en)
- Johann von Oppolzer, född 4 augusti 1808 i Gratzen, Böhmen, död 16 april 1871 i Wien, var en österrikisk läkare; far till Theodor von Oppolzer. Oppolzer blev medicine doktor 1835 i Prag och ordinarie professor i medicin 1841 där, 1848 i Leipzig och 1850 i Wien, där han till sin död utvecklade betydande verksamhet som läkare och lärare. Han var en klinisk lärare av första rang och bidrog i hög grad till den dåvarande Wienskolans goda rykte. Som medicinens yttersta uppgift uppställde han varken den vetenskapliga forskningen i och för sig eller den säkra diagnosen och dennas bekräftelse genom obduktion, utan botandet av sjukdomen. På grund därav fördömde han den nihilism i behandlingen, som då hade gjort sig gällande inom Wienskolan, under det han å andra sidan utgick från den grundsatsen, at (sv)
|