rdfs:comment
| - Don Rafael de Echagüe y Berminghan (* 13. Februar 1815 in San Sebastián, Provinz Gipuzkoa; † 23. November 1887 in Madrid) war ein spanischer General. (de)
- Rafael Etxague Bermingham (Donostia, 1815eko otsailaren 13a - Madril, 1887ko azaroaren 23a) euskal militar eta politikaria izan zen. (eu)
- Rafael Echagüe y Bermingham, I conde del Serrallo grande de España (San Sebastián, 15 de febrero de 1815-Madrid, 23 de noviembre de 1887) fue un noble, militar y político español que desempeñó diversos cargos públicos de importancia. (es)
- Rafael de Echagüe y Bermingham (13 February 1815 – 23 November 1915) was the governor of the Philippines from 9 July 1862 to 24 March 1865. (en)
- Rafael de Echagüe y Berminghan (ur. 13 lutego 1813 lub 1815 w San Sebastián, zm. 1887 w Madrycie) – generał hiszpański. Pochodził z rodziny baskijskiej szlachty. Od 1833 walczył we wszystkich wojnach domowych po stronie Krystynosów. Należał do przywódców rewolucji 1854. W latach 1860-1862 był gubernatorem Portoryko. (pl)
- Don Rafael de Echagüe y Bermingham, greve av Serrallo, född 13 februari 1815, död 23 november 1887, var en spansk general. Echagüe deltog som ung i 1830-talets Karlistkrig, blev adjutant hos general Leopoldo O’Donnell och gjorde efter dennes statskupp 1854 en snabb karriär och blev general. Han tillhörde den moderata gruppen, och förvisades efter reaktionen 1867. Efter revolutionen 1868 spelade Echagüe en framträdande roll bland annat i tredje carlistkriget. Echagüe var en av de första i ledande militär ställning, som yrkade på Alfons XII:s inkallande. (sv)
- Rafael Echagüe y Bermingham (castellà: Rafael Echagüe) (Sant Sebastià, 13 de febrer de 1815 - Madrid, 23 de novembre de 1915) fou un militar espanyol. Descendent d'una família de la noblesa basca. Als divuit anys ja era capità de les tropes liberals que sostenien la causa d'Isabel II (1833). Prengué part en la guerra civil contra els carlins, i en el seus inicis com ajudant de camp del general O'Donell,i després com a coronel d'un regiment d'infanteria; en acabar aquella lluita fratricida, que durà set anys, s'afilià al Partit Moderat, prenent part en la revolta d'alguns regiments de cavalleria al front (28 de juny de 1854), a la qual s'hi posaren els generals O'Donell i Dulce, aconseguint els insurrectes una assenyalada victòria en els camps de Vicálvaro (Vicalvarada) sobre les tropes fid (ca)
|