rdfs:comment
| - Lutici neboli Luticové byli kmenový svaz Polabských Slovanů, kteří v období raného středověku obývali východní část Polabí a Pobaltí. Zformovali se v průběhu 10. století z širší nejednotné kmenové skupiny Velétů. Západně od nich na území pozdějšího Meklenburska se jiné polabské kmeny již dříve sjednotily do kmenového svazu Obodritů. (cs)
- Die Lutizen (auch: Liutizen, Lutitzen, Luitizen) waren ein loser Bund einiger nordwestslawischer Stämme, die im Mittelalter den Südosten des heutigen Mecklenburg-Vorpommern und den Norden des heutigen Brandenburg bevölkerten. Im Gegensatz zu ihren Nachbarn entwickelten sie keinen zentralistischen Feudalstaat und widersetzten sich einer Christianisierung. Verschiedentlich fand der Begriff der Lutizen auch als Oberbegriff für alle Slawen nordöstlich der unteren und mittleren Elbe Verwendung. (de)
- I Liutici o Lutici (in lingua tedesca: Liutizen o Lutitzen o Luitizen) erano un ramo della stirpe originale degli slavi nord-occidentali, che nel medioevo abitavano la parte sud-occidentale dell'attuale Meclemburgo-Pomerania Anteriore e quella settentrionale dell'attuale Brandeburgo. Contrariamente ai loro vicini essi non svilupparono alcuno stato feudale centralizzato e si opposero alla cristianizzazione. (it)
- Лютичі, велети, вільці (в інших мовах — Lucice, Lutycy; нім. Wilzen, Welataben, Lutizen; в Адама Бременського лат. Leuticii, Leuticos) — група племен полабських слов'ян, що від VI століття проживають на землях між нижньою Одрою і Лабою. У 738 р. під час походу Карла Мартела франкам стало відомим плем'я «вільці», король племінного союзу вільців Драговіт у городищі Форверк біля міста Деммін на річці Пені. (uk)
- Els lutici (coneguts per diverses variants ortogràfiques) en català lútics o luticis foren una federació de tribus de la família dels eslaus occidentals del grup dels eslaus polabis, successors dels velets (veleti), que entre els segles X i xii vivien en el territori que és ara l'Alemanya del nord-est. Quatre tribus formaven el cor de la federació: els redars o (Redari, Redarii), els (circipani), els quessins o (kessini, kycini, chizzini) i els (tholenzi). Si més no, en part, els lutici foren una continuació del veltes. Per contrast amb aquestos i a les poblacions veïnes, el lutici no era dirigits per un monarca cristià o duc, més aviat el poder s'afirmava per mitjà del consens format en assemblees centrals de les elits socials, i els lutici veneraven la natura i algunes divinitats. El (ca)
- Los leuticios o luticios (lutici) fueron una federación de pueblos eslavos polabios sucesora de los veletos que habitaban el noreste de la actual Alemania. Cuatro tribus formaban el centro de la federación: los (redari, redarii, que vivirían cerca del río hipotético "Rada" o sería la traducción de"gente de piel roja"), los (circipani, situados cerca del Peene superior), los (kessini, kycini, chizzini, situados en el bajo Warnow) y los (tholenzi, en el ). Como mínimo en parte, los lutici fueron una continuación de los veltos. A diferencia de estos y otras poblaciones vecinas, los luticios no estaban dirigidos por un monarca cristiano o duque, sino que más bien el poder emanaba del consenso alcanzado en asambleas centrales de las élites sociales. Los lutici veneraban la naturaleza y vari (es)
- The Lutici or Liutizi (known by various spelling variants) were a federation of West Slavic Polabian tribes, who between the 10th and 12th centuries lived in what is now northeastern Germany. Four tribes made up the core of the federation: the Redarians (Redari, Redarii), Circipanians (Circipani), Kessinians (Kessini, Kycini, Chizzini) and Tollensians (Tholenzi). At least in part, the Lutici were a continuation of the Veleti. In contrast to the former and the neighboring peoples, the Lutici were not led by a Christian monarch or duke, rather power was asserted through consensus formed in central assemblies of the social elites, and the Lutici worshipped nature and several deities. The political and religious center was Radgosc (also referred to by several other names, e.g. Riedegost or Ret (en)
- Les Lutici (connus par diverses variantes orthographiques) sont une fédération de tribus slaves occidentales (« Wendes ») qui, entre les Xe et XIIe siècles, vivaient dans ce qui est aujourd'hui le nord-est de l'Allemagne. Au moins en partie, ils étaient une continuation de la confédération des Vélètes du VIIIe siècle. À la différence des ethnies voisines, ils n'ont créé aucun État féodal et s'opposaient à la christianisation. (fr)
- Lutici adalah federasi suku-suku Polabia yang merupakan bagian dari suku bangsa Slavia Barat. Mereka menetap di wilayah Jerman timur laut dari abad ke-10 hingga ke-12. Terdapat empat suku utama dalam federasi Lutici, yaitu suku , , dan . Lutici dapat dianggap sebagai kelanjutan suku . Tidak seperti suku bangsa lainnya yang berada di sekitar suku Lutici, Lutici tidak dipimpin oleh seorang raja atau adipati Kristen, tetapi keputusan diambil berdasarkan konsensus dalam majelis yang terdiri dari elit-elit. Bangsa Lutici juga merupakan penganut paganisme yang menyembah beberapa dewa. Pusat politik dan keagamaan mereka terletak di kota . (in)
- Лю́тичи, лу́тичи — экзоэтноним полабского союза племён, живших между Одером и Эльбой. Самоназванием этого племенного союза было вильцы (нем. Wilzen, Wilsen, Wilciken, Wilkinen) или велеты (нем. Wieleten, Welataben; польск. Wieleci). Франкский историк Эйнхард упоминает, что вильцы называли себя велатабианами. В немецких источниках часто упоминаются как венеды или венды. К X веку велеты становятся известны как лютичи. (ru)
|