rdfs:comment
| - 헤렘(히브리어:חֵרֶם)은 히브리어의 단어로, 현대 히브리어에서는 "파문", "추방", "몰수", "억제" 등을 뜻한다. 성경에서는 일반적인 용도로의 사용을 금하고 성별(聖別)하는 것, 봉헌된 것, 저주받은 것 등을 뜻한다. (ko)
- ヘーレム(ヘブライ語:חֵרֶם)とは、ח-ר-ם (IPA : χ–ʁ-m)という語根から派生した名詞である。現代ヘブライ語では「破門;追放;没収;禁制」などを意味している。ヘーレムを用いた熟語には「ヘーレム・カルカリー」(経済制裁)、「ヘーレム・ツァルハニーム」(ボイコット)、「ヘーレム・メディニー」(国交断絶)などがある。しかし、聖書ヘブライ語(古代ヘブライ語)の時代においてはその語義に変遷があったとされており、現在ではおおむね下記のごとく3種類に分類されている。 1.
* 神や祭司のために人や家畜や財産を聖別すること。(奉納物) 2.
* 戦争時における異民族の虐殺、および破壊行為。(宗教的迫害) 3.
* ある人物を共同体から排斥し、公共社会と接触しないよう遠ざけること。(懲罰) 以上は歴史に準じた序列である。本項ではミシュナーやタルムードの記述に基づいたユダヤ教における懲罰(3)である「破門」を中心に解説し、奉納物(1)についても「祭司のヘーレム(ハラミーム)」にて触れておく。宗教的迫害(2)についての詳細は「聖絶」を参照のこと。また、ヘーレムのギリシア語訳であるアナテマについても当該記事を参照のこと。 (ja)
- 聖絶(せいぜつ)とは、聖書信仰の立場によって訳された『新改訳聖書』において造られたヘブライ語のヘーレム(חרם、ḥērem)の訳語(造語)である。一般的な用途に用いることを禁じ、神のために聖別すること、ささげられたもの、奉献物、のろわれたものを意味している。レビ記、申命記、ヨシュア記、サムエル記上巻などに多く見られる聖句である。 「すべて聖絶のものは最も聖なるものであり、主のものである。」 — レビ記27:28、新改訳聖書 キリスト教神学においては、旧約と新約の経綸で説明され、イエス・キリストによる救いと神の愛が聖絶によって示されている。ユダヤ教などキリストを否定する宗教はこの解釈をとらない。また、批評的聖書学者からは、新改訳はキリスト教護教的な訳であるとして、批判されている。 (ja)
- Cherém ou Herém (hebraico: חֵרֶם, também romanizado chērem, ḥērem) é o mais alto grau de punição dentro do judaísmo em que a pessoa é totalmente excluída da comunidade judaica. Um dos motivos que podem levar à exclusão da comunidade judaica é a intermediação de negócios (ser avalista) com o uso do poder rabinical, o tráfico de drogas por membros da comunidade, uso de drogas ou profanação de objetos sagrados judaicos. (pt)
- Хе́рем (ивр. חרם) — высшая мера осуждения в еврейской общине. Как правило, заключается в полном исключении порицаемого еврея из общины. В более старом понимании слово значит «запрет» на что-либо по причине драгоценности, священности, или причине порочности, зла. Родственные термины в других языках семитской семьи включают арабское слово ḥarām (харам), означающее «запретный» (отсюда происходит слово «гарем»), и эфиопское `irm, означающее «проклятый». (ru)
- Als Bann geben viele deutsche Bibelübersetzungen das hebräische Wort חרם; ḥerem wieder. Es bezeichnet im Tanach, der hebräischen Bibel, eine Aussonderung und Übereignung von Gütern und Personen an JHWH, den Gott der Israeliten. (de)
- La herem (aŭ ĥerem, hebree חרם) estas anatemo. Ĝi estas teoriigita en la biblia Readmono (20, 10-20), ene de la reguloj koncernantaj la militon, diktitaj de Javeo mem al sia popolo. Temas pri voto al ekstermado de iuj paganaj popoloj. "16 Sed al tiuj urboj de tiuj popoloj, kiujn la Eternulo, via Dio, donas al vi kiel posedaĵon, lasu la vivon al neniu animo; 17 sed ekstermu ilin: la Ĥetidojn kaj la Amoridojn, la Kanaanidojn kaj la Perizidojn, la Ĥividojn kaj la Jebusidojn, kiel ordonis al vi la Eternulo, via Dio. (Read 20. 16-17)." (eo)
- Herem or cherem (Hebrew: חרם, ḥērem), as used in the Tanakh, means something given over to the Lord, or under a ban, and sometimes refers to things or persons to be utterly destroyed. The term has been explained in different and sometimes conflicting ways by different scholars. It has been defined as "a mode of secluding, and rendering harmless, anything imperilling the religious life of the nation", or "the total destruction of the enemy and his goods at the conclusion of a campaign", or "uncompromising consecration of property and dedication of the property to God without possibility of recall or redemption". It is translated into Latin as devotio, a word used for human sacrifice, and into Greek as anathema, which was a sacrifice to the Gods. (en)
- Hérem (חרם) es la mayor censura rabínica judía e implica la exclusión de una persona de la comunidad a la que pertenece. Es una forma de rechazo similar a la excomunión en la Iglesia católica. Términos cognados en otras lenguas semíticas son por ejemplo el árabe ḥarām (prohibido, tabú, fuera de los límites, inmoral) o el término etíope `irm (maldito). Algunos de los casos más famosos de cherem son los del filósofo del siglo XVII Baruch Spinoza y el de León Trotski en 1918. El nidui es antes del herem, una forma de culpa a través del "forzado" aislamiento espiritual y luego real. (es)
- Le herem (hébreu : חרם) ou cherem est la forme la plus sévère d'exclusion de la communauté juive. C'est une mise au ban de la société juive, présentant de nombreuses similitudes avec l'anathème des Églises catholique et orthodoxe. Cependant, le herem n'est pas décidé sur la base d'une déviance des idées mais sur un comportement fortement nocif pour la communauté pour lequel l'auteur refuse de s'amender. Cet article concernant les Juifs et le judaïsme doit être recyclé (janvier 2010). (fr)
- Il cherem (o ḥērem, in ebraico חרם) è un anatema. Viene originariamente teorizzato in Deuteronomio, 20.10-20, all'interno delle regole di guerra dettate da Yahweh stesso al suo popolo. Si trattava di un voto allo sterminio di alcune popolazioni pagane. Nel versetto successivo, il Signore offre anche la motivazione di questo agire: Il cherem è ripreso anche nei 613 precetti ebraici (613 mitzvòt). In particolare il mitzvòt 231 prescrive: E, nell'edizione del 1936: (it)
- Cherem (hebr חֵרֶם – ‘klątwa’, dziś: ‘bojkot’, ‘ostracyzm’) – kara anatemy nakładana przez sąd rabinacki na osobę, która rażąco naruszyła przykazanie (micwa) lub odmówiła podporządkowania się orzeczeniom prawnym miejscowego rabinatu; najsurowsze klątwy rzucano na denuncjatorów w czasach prześladowań. Do przestępstw przeciw prawu religijnemu, za które grozi kara cheremu, należą: kontynuowanie pracy przed wyprawieniem pochówku zmarłemu, próba obejścia orzeczenia sądu rabinackiego przez odwołanie się do władz państwowych, znieważenie rabina, posiadanie groźnego psa i niezachowywanie stosownych środków bezpieczeństwa, odnoszenie się do kogoś jak do niewolnika, masturbacja, praca w wigilię święta Paschy, nieuzasadnione nałożenie klątwy.Pierwsza wzmianka o cheremie rozumianym jako wykluczenie ze (pl)
- Херем — вища міра засудження в єврейській громаді. Як правило, полягає в повному виключенні єврея з громади. У більш старому розумінні слово означає «заборона» на що-небудь через дорогоцінність, священність (присвячені Богу), або навпаки порочність, зло (огидні перед обличчям Бога).Предмети, присвячені Богу приватними особами і поміщені в храмову скарбницю не могли бути ні викуплені назад посвятителем, ні продані адміністрацією Храму. (uk)
|