The English historical school of economics, although not nearly as famous as its German counterpart, sought a return of inductive methods in economics, following the triumph of the deductive approach of David Ricardo in the early 19th century. The school considered itself the intellectual heirs of past figures who had emphasized empiricism and induction, such as Francis Bacon and Adam Smith. Included in this school are William Whewell, Richard Jones, Thomas Edward Cliffe Leslie, Walter Bagehot, Thorold Rogers, Arnold Toynbee, William Cunningham, and William Ashley.
Attributes | Values |
---|
rdf:type
| |
rdfs:label
| - English historical school of economics (en)
- イギリス歴史学派 (ja)
- 英国经济历史学派 (zh)
- Англійська історична школа економіки (uk)
|
rdfs:comment
| - The English historical school of economics, although not nearly as famous as its German counterpart, sought a return of inductive methods in economics, following the triumph of the deductive approach of David Ricardo in the early 19th century. The school considered itself the intellectual heirs of past figures who had emphasized empiricism and induction, such as Francis Bacon and Adam Smith. Included in this school are William Whewell, Richard Jones, Thomas Edward Cliffe Leslie, Walter Bagehot, Thorold Rogers, Arnold Toynbee, William Cunningham, and William Ashley. (en)
- イギリス歴史学派( イギリスれきしがくは、English historical school of economics)とは、ドイツほど有名では無いにせよ、デイヴィッド・リカードの演繹的手法が成功を収めた後の19世紀初頭、経済学における帰納的アプローチへの回帰を目指した一派。 フランシス・ベーコンやアダム・スミスら、経験主義や帰納法を重視した先人を継承したとされる。ウィリアム・ヒューウェルやウォルター・バジョット、アーノルド・トインビー、らが属した。 なお、ドイツ歴史学派とは事実上無関係に発展を遂げており(イングラムのように影響を受けた者もいるが)、従前のイギリス経済学に対する批判意識により生まれたものとされている。 (ja)
- 英国经济历史学派(English historical school of economics)虽然不如德国经济历史学派著名,但在19世纪初大卫·李嘉图的演绎推理方法取得胜利之后,该学派寻求在经济学中回归归纳推理方法, 认为自己是过去英国强调经验主义和归纳法人物如弗朗西斯·培根和亚当·斯密的知识继承人。 该学派人物有威廉·惠威爾、理查德·琼斯(Richard Jones)、托马斯·爱德华·克里夫·莱斯利(Thomas Edward Cliffe Leslie)、沃尔特·白芝浩、索罗德·罗杰斯(Thorold Rogers)、阿诺尔德·汤因比、威廉·坎宁安(William Cunningham)和威廉·阿什利(William Ashley)。 (zh)
- Англійська історична школа — піднапрямок історичної школи в економічній науці, головними положеннями якого були: вивчення історії господарства, аналіз конкретних економічних ситуацій в різних країнах (на відміну від класиків, які вважали, що сформульовані ними закони реалізуються в будь-якій державі і повсякчас). Англійська історична школа економіки, хоча і не настільки відома, як її німецький аналог, прагнула повернення індуктивних методів в економіці після тріумфу дедуктивного підходу Девіда Рікардо на початку XIX століття. Школа вважала себе інтелектуальною спадкоємницею минулих діячів, які підкреслювали емпіризм та індукцію, а саме: Френсіса Бекона та Адама Сміта. До цієї школи належать: Вільям Вевелл, Річард Джонс, Томас Кліфф Леслі, Волтер Беджет, , Арнольд Тойнбі, Вільям Каннінгем і (uk)
|
dct:subject
| |
Wikipage page ID
| |
Wikipage revision ID
| |
Link from a Wikipage to another Wikipage
| |
Link from a Wikipage to an external page
| |
sameAs
| |
dbp:wikiPageUsesTemplate
| |
has abstract
| - The English historical school of economics, although not nearly as famous as its German counterpart, sought a return of inductive methods in economics, following the triumph of the deductive approach of David Ricardo in the early 19th century. The school considered itself the intellectual heirs of past figures who had emphasized empiricism and induction, such as Francis Bacon and Adam Smith. Included in this school are William Whewell, Richard Jones, Thomas Edward Cliffe Leslie, Walter Bagehot, Thorold Rogers, Arnold Toynbee, William Cunningham, and William Ashley. (en)
- イギリス歴史学派( イギリスれきしがくは、English historical school of economics)とは、ドイツほど有名では無いにせよ、デイヴィッド・リカードの演繹的手法が成功を収めた後の19世紀初頭、経済学における帰納的アプローチへの回帰を目指した一派。 フランシス・ベーコンやアダム・スミスら、経験主義や帰納法を重視した先人を継承したとされる。ウィリアム・ヒューウェルやウォルター・バジョット、アーノルド・トインビー、らが属した。 なお、ドイツ歴史学派とは事実上無関係に発展を遂げており(イングラムのように影響を受けた者もいるが)、従前のイギリス経済学に対する批判意識により生まれたものとされている。 (ja)
- 英国经济历史学派(English historical school of economics)虽然不如德国经济历史学派著名,但在19世纪初大卫·李嘉图的演绎推理方法取得胜利之后,该学派寻求在经济学中回归归纳推理方法, 认为自己是过去英国强调经验主义和归纳法人物如弗朗西斯·培根和亚当·斯密的知识继承人。 该学派人物有威廉·惠威爾、理查德·琼斯(Richard Jones)、托马斯·爱德华·克里夫·莱斯利(Thomas Edward Cliffe Leslie)、沃尔特·白芝浩、索罗德·罗杰斯(Thorold Rogers)、阿诺尔德·汤因比、威廉·坎宁安(William Cunningham)和威廉·阿什利(William Ashley)。 (zh)
- Англійська історична школа — піднапрямок історичної школи в економічній науці, головними положеннями якого були: вивчення історії господарства, аналіз конкретних економічних ситуацій в різних країнах (на відміну від класиків, які вважали, що сформульовані ними закони реалізуються в будь-якій державі і повсякчас). Англійська історична школа економіки, хоча і не настільки відома, як її німецький аналог, прагнула повернення індуктивних методів в економіці після тріумфу дедуктивного підходу Девіда Рікардо на початку XIX століття. Школа вважала себе інтелектуальною спадкоємницею минулих діячів, які підкреслювали емпіризм та індукцію, а саме: Френсіса Бекона та Адама Сміта. До цієї школи належать: Вільям Вевелл, Річард Джонс, Томас Кліфф Леслі, Волтер Беджет, , Арнольд Тойнбі, Вільям Каннінгем і . (uk)
|
prov:wasDerivedFrom
| |
page length (characters) of wiki page
| |
foaf:isPrimaryTopicOf
| |
is Link from a Wikipage to another Wikipage
of | |