The Eight Great Prose Masters of the Tang and Song (Chinese: 唐宋八大家; pinyin: Táng Sòng Bā Dàjiā) refers to a grouping of prose writers, during the Tang and Song Dynasties, who were renowned for their prose writing, mostly in the essay form. Almost all of the eight masters are also accomplished in other aspects of Chinese politics and culture of their time. Two of the writers (Han Yu and Liu Zongyuan) are from the Tang, while four are from the Song.
Attributes | Values |
---|
rdfs:label
| - Osm velkých tchangských a sungských mistrů (cs)
- Eight Masters of the Tang and Song (en)
- 당송팔대가 (ko)
- 唐宋八大家 (ja)
- Acht grote meesters van Tang en Song (nl)
- Восемь великих писателей эпох Тан и Сун (ru)
- 唐宋八大家 (zh)
|
rdfs:comment
| - The Eight Great Prose Masters of the Tang and Song (Chinese: 唐宋八大家; pinyin: Táng Sòng Bā Dàjiā) refers to a grouping of prose writers, during the Tang and Song Dynasties, who were renowned for their prose writing, mostly in the essay form. Almost all of the eight masters are also accomplished in other aspects of Chinese politics and culture of their time. Two of the writers (Han Yu and Liu Zongyuan) are from the Tang, while four are from the Song. (en)
- 당송팔대가(唐宋八大家)는 중국 당(唐)나라와 송(宋)나라의 뛰어난 문장가 여덟 명을 가리키는 말이다. 당송팔대가는 다음과 같다.
* 당나라
* 한유(韓愈)
* 유종원(柳宗元)
* 송나라
* 구양수(歐陽修)
* 소순(蘇洵)
* 소동파(蘇東坡)
* 소철(蘇轍)
* 증공(曾鞏)
* 왕안석(王安石) 여덟 사람 중, 소순·소동파·소철은 부자형제 사이이며, 묶어서 삼소(三蘇)라 부른다. (ko)
- 唐宋八大家(とうそうはちたいか/とうそうはちだいか)は、中国唐から北宋にかけての八人の文人を指す名数。 唐の韓愈・柳宗元、北宋の欧陽脩・蘇洵・蘇軾・蘇轍・曾鞏・王安石の八人を指し、特に蘇洵・蘇軾・蘇轍は親子(父、長男・次男)で、三蘇とも称されている。 (ja)
- Met de acht grote meesters van Tang en Song (唐宋八大家, Tang Song ba dajia) wordt een groep prozaschrijvers uit de Tang-dynastie en de Song-dynastie bedoeld. Zij zijn beroemd om hun guwen, proza in de oude stijl van Shiji en de filosofen uit de periode van de Strijdende Staten. Bijna alle van de acht meesters waren ook op een andere manier betrokken bij de Chinese politiek en Cultuur van hun tijd. (nl)
- 唐宋八大家,又稱唐宋古文八大家,是中國唐代韓愈、柳宗元和宋代欧阳修、蘇洵、蘇軾、蘇轍、曾鞏、王安石八位散文家的合稱。明初朱右选韩、柳等文人为《》,遂起用八家之名,实始于此。明中叶唐顺之所纂《》中,唐宋文也仅取八家。明末茅坤承二人之说,选辑了《》共164卷,此书在旧时流传甚广,「唐宋八大家」之名也随之流行。自明人标举唐宋八家后,治古文者皆以八家为宗。通行《唐宋八大家文钞》164卷,有明万历刻本及清代书坊刻本。清代魏源有《纂评唐宋八大家文读本》8卷。 八大家中苏家父子兄弟有三人,人称“三苏”,分別為苏洵、苏轼、苏辙,又有“一门三学士”之譽。故可用「唐有韓柳,宋為歐陽、三蘇和曾王」概括。 歐陽修、蘇軾、曾鞏和王安石四位,又稱古文宋四家。 (zh)
- Osm velkých tchangských a sungských mistrů (čínsky v českém přepisu Tchang-Sung pa ta-ťia, pchin-jinem Táng Sòng bādàjiā, znaky 唐宋八大家) je označení pro osm předních spisovatelů tchangského a sungského období čínských dějin. Vyzdvihováni byli pro jejich prozaická díla, zejména eseje. Nicméně byli úspěšní i v dalších literárních a kulturních oborech, někteří byli i význačnými politiky. Mezi Osm velkých tchangských a sungských mistrů patří: (cs)
- Восемь великих писателей Тан и Сун 唐宋八大家 или 唐宋古文八大家 — понятие китайской историографии и литературоведения. Берёт начало от Чжу Ю (1314—1376), редактора сборника «Собрание сочинений восьми предшественников» 《八先生文集》. Авторитет восьми избранных авторов закрепляется в литературе династии Мин. Поскольку трое из восьми авторов носили фамилию Су 蘇 / 苏, классическая критика упоминает их как «Су-троицу», для краткости и простоты запоминания. Писатели времён династии Тан (618—907):
* Хань Юй 韓愈/韩愈 (768—824)
* Лю Цзунъюань 柳宗元 (773—819) (ru)
|
dcterms:subject
| |
Wikipage page ID
| |
Wikipage revision ID
| |
Link from a Wikipage to another Wikipage
| |
sameAs
| |
dbp:wikiPageUsesTemplate
| |
c
| |
p
| |
has abstract
| - Osm velkých tchangských a sungských mistrů (čínsky v českém přepisu Tchang-Sung pa ta-ťia, pchin-jinem Táng Sòng bādàjiā, znaky 唐宋八大家) je označení pro osm předních spisovatelů tchangského a sungského období čínských dějin. Vyzdvihováni byli pro jejich prozaická díla, zejména eseje. Nicméně byli úspěšní i v dalších literárních a kulturních oborech, někteří byli i význačnými politiky. Mezi Osm velkých tchangských a sungských mistrů patří:
* Chan Jü (768–824);
* Liou Cung-jüan (773–819);
* Ou-jang Siou (1007–1072);
* (1009–1066);
* Su Š’ (1037–1101), syn předešlého;
* (1039–1112), bratr předešlého;
* Wang An-š’ (1021–1086);
* (1019–1083). Chan Jü a Liou Cung-jüan žili v tchangském období, ostatních šest patří do sungské éry, přesněji do období Severní Sung. Ohledně prózy byli Chan Jü a Liou Cung-jüan stylistickými inovátory, na květnatou a pravidly omezenou prózu , která byla mezi literáty dominantním uznávaným stylem psaní od chanských dob, reagovali propagací přímějšího a hovorovějšího stylu, který se vracel k starověké čínské próze. Proto je jejich hnutí známo jako , ku-wen jün-tung. V sungském období na ně, mimo jiné, navázal Ou-jang Siou. Jako skupinu je dal dohromady raně mingský literární kritik (朱右, 1314-1376), autor sbírky jejich esejů Pa sien-šeng wen-ťi (八先生文集, „Sebraná díla osmi mistrů“). K popularizaci pojmu „Osm mistrů“ významně přispěl pozdněmingský literát Mao Kchun sbírkou Tchang-Sung pa ta ťia wen-čchao (唐宋八大家文鈔, „Přepis děl osmi velkých tchangských a sungských mistrů“), která získala velkou popularitu a ve školách sloužila jako učebnice. (cs)
- The Eight Great Prose Masters of the Tang and Song (Chinese: 唐宋八大家; pinyin: Táng Sòng Bā Dàjiā) refers to a grouping of prose writers, during the Tang and Song Dynasties, who were renowned for their prose writing, mostly in the essay form. Almost all of the eight masters are also accomplished in other aspects of Chinese politics and culture of their time. Two of the writers (Han Yu and Liu Zongyuan) are from the Tang, while four are from the Song. (en)
- 당송팔대가(唐宋八大家)는 중국 당(唐)나라와 송(宋)나라의 뛰어난 문장가 여덟 명을 가리키는 말이다. 당송팔대가는 다음과 같다.
* 당나라
* 한유(韓愈)
* 유종원(柳宗元)
* 송나라
* 구양수(歐陽修)
* 소순(蘇洵)
* 소동파(蘇東坡)
* 소철(蘇轍)
* 증공(曾鞏)
* 왕안석(王安石) 여덟 사람 중, 소순·소동파·소철은 부자형제 사이이며, 묶어서 삼소(三蘇)라 부른다. (ko)
- 唐宋八大家(とうそうはちたいか/とうそうはちだいか)は、中国唐から北宋にかけての八人の文人を指す名数。 唐の韓愈・柳宗元、北宋の欧陽脩・蘇洵・蘇軾・蘇轍・曾鞏・王安石の八人を指し、特に蘇洵・蘇軾・蘇轍は親子(父、長男・次男)で、三蘇とも称されている。 (ja)
- Met de acht grote meesters van Tang en Song (唐宋八大家, Tang Song ba dajia) wordt een groep prozaschrijvers uit de Tang-dynastie en de Song-dynastie bedoeld. Zij zijn beroemd om hun guwen, proza in de oude stijl van Shiji en de filosofen uit de periode van de Strijdende Staten. Bijna alle van de acht meesters waren ook op een andere manier betrokken bij de Chinese politiek en Cultuur van hun tijd. (nl)
- Восемь великих писателей Тан и Сун 唐宋八大家 или 唐宋古文八大家 — понятие китайской историографии и литературоведения. Берёт начало от Чжу Ю (1314—1376), редактора сборника «Собрание сочинений восьми предшественников» 《八先生文集》. Авторитет восьми избранных авторов закрепляется в литературе династии Мин. Поскольку трое из восьми авторов носили фамилию Су 蘇 / 苏, классическая критика упоминает их как «Су-троицу», для краткости и простоты запоминания. Стоит отметить, что писательская деятельность в Китае была неотделима от политической. Понятие цзя 家 не имеет прямого отношения к литературной деятельности. Традиционно оно используется в китайской библиографии для обозначения различных философских школ. Таким образом, допустим также перевод «деятели» и «идеологи». Писатели времён династии Тан (618—907):
* Хань Юй 韓愈/韩愈 (768—824)
* Лю Цзунъюань 柳宗元 (773—819) Писатели времён династии Сун (960—1279, примечательно, что все авторы принадлежат к периоду Северной Сун — до падения Баньляна в 1127):
* Оуян Сю 歐陽修/欧阳修 (1007—1072)
* 蘇洵/苏洵 (1009-1066)
* Су Ши 蘇軾/苏轼 (1037—1101)
* Су Чжэ 蘇轍/苏辙 (1039—1112)
* Ван Аньши 王安石 (1021—1086)
* 曾鞏/曾巩 (1019—1083) (ru)
- 唐宋八大家,又稱唐宋古文八大家,是中國唐代韓愈、柳宗元和宋代欧阳修、蘇洵、蘇軾、蘇轍、曾鞏、王安石八位散文家的合稱。明初朱右选韩、柳等文人为《》,遂起用八家之名,实始于此。明中叶唐顺之所纂《》中,唐宋文也仅取八家。明末茅坤承二人之说,选辑了《》共164卷,此书在旧时流传甚广,「唐宋八大家」之名也随之流行。自明人标举唐宋八家后,治古文者皆以八家为宗。通行《唐宋八大家文钞》164卷,有明万历刻本及清代书坊刻本。清代魏源有《纂评唐宋八大家文读本》8卷。 八大家中苏家父子兄弟有三人,人称“三苏”,分別為苏洵、苏轼、苏辙,又有“一门三学士”之譽。故可用「唐有韓柳,宋為歐陽、三蘇和曾王」概括。 歐陽修、蘇軾、曾鞏和王安石四位,又稱古文宋四家。 (zh)
|
prov:wasDerivedFrom
| |
page length (characters) of wiki page
| |
foaf:isPrimaryTopicOf
| |
is Link from a Wikipage to another Wikipage
of | |
is Wikipage redirect
of | |
is foaf:primaryTopic
of | |